286 
vandrerne foruden andet. Nathorst siger p. 18: „De vestliga 
elem en te n i Gr 6 nlands flora aro till storre delen af 
postglacial alder och kafva in vandrat relativt sent. 
Endast hårigenom synes mig deras frånvaro i anforda del (63—66° 
n. Br.) samt deras sparsamhet i ofriga delar af ostra Gronland 
knnna forklaras. Ty vore de quarlefvor af Gronlands vegetation 
fore istiden, horde de likval kunnat bibehålle sig på den ostra 
knsten som på den vestra, eller hade de bort vandra till Island 
och derifrån vid isens afsmaltning dels stannat, dels åter funnit 
våg till Gronland”. o. s. v. 
Strækningen 63—66° har jeg vel talt tilstrækkeligt om oven¬ 
for. Naar den og Østkysten i det hele er bleven bedre undersøgt, 
kan det være Tid at tage Sagen op paany. Saa skulde vi ogsaa 
være helt paa det Bene med, om der ogsaa under Istiden fandtes 
isfrit Land paa Sydøstkysten, hvor Planterne kunde holde sig, og 
om der ellers af klimatiske Grunde var lige saa stor Mulighed for 
Plantevæxt der som andre Steder. Østkysten er jo ogsaa nu paa 
Grund af Isbæltet ikke lidt forskjelligt fra Vestkysten. 
Sammesteds (p. 18) finder jeg andre Slutninger, som efter min 
Mening ere aldeles urigtige. „Se vi vidare till de vestliga arternas 
utbredning efter olika breddgrader, så framtråder genast det sak- 
forhållandet, att s tors ta antalet vestliga typer i Gronland 
so der om Melville Bay fore komma mel 1 an 64° og 69° 
eller just på den stråcka, der Gronland år Amerika 
nårmast. Denna omståndighet har for ofvrigt redan blifvit på- 
pekad af Borggren .“ Det havde vel været billigt, om 
Nathorst havde nævnt, at den af ham kritiserede Forfatters Tal 
(se ovenfor S. 273) endnu bestemtere end Berggrens Ord vise, 
hvilken stor Mængde vestlige Arter der er midt paa Vestkysten, 
dog med den Forskjel, at jeg har dette Forhold for en større 
Strækning (64 — 67° og 67—71°) end han. 
Det er nu for det første urigtigt, at Prof. Berggren heraf 
„drager den slutsatsen, at en landforbindelse med Amerika fordum 
hårstades varit forhånden”; thi Berggren tilføjer: „men det kan 
åfven vara en foljd af spridning med isbergs tilhjelp u , og han 
lader altsaa Sagen uafgjort. 
Videre siger Nathorst (p. 19): „Genom premierløjtnant F. 
Hammers lodningar under danska expeditionen till Gronland med 
