293 
saa Istiden forsvinde og de nuværende Landblottelser indtræde, det 
er da klart, at Forholdet vil kunne blive netop som det nu er, og 
det sikkert hvad enten den tidligere Flora har holdt sig under Is¬ 
tiden eller ikke. 
Hvis den totalt var udryddet, vilde den indvandre fra Vest og 
Øst, og hvis en Del af den blev tilbage, nemlig de haardføre 
„arktiske 41 og vel ogsaa en Del amerikanske, ja selv enkelte østlige 
Arter, vilde disse formere og udbrede sig, medens tillige, som jeg 
har udtalt, Indvandring fra Nabolandene fandt Sted, og jeg seer 
ikke noget til Hinder for, at Forholdet alligevel vilde blive det 
samme, som vi nu kjende, idet jeg gaaer ud fra, at Sydøstkystens 
afvigende Forhold kun tilsyneladende ere saa store, som de nu 
give sig Udseende af, og at hint Overskud af østlige Former, der 
mulig findes der, ikke er større, end at det kan forklares ved 
postglaciale Berøringer med Island. Ligesom der er et Overskud 
af amerikanske Former i Nordøstgrønland, vil der sikkerligt findes 
et ikke ringe Tal gjennem hele Kysten længere Syd paa, men 
muligen intet Overskud. 
Af det anførte fremgaaer, at Floraens og f. Ex. Hedevegetatio¬ 
nens Forskjelligheder i Island og Grønland, ja selv Floraens For¬ 
skelligheder „inom landet 44 er et saa „giltigt våxtgeografisk bevis 
mot den antagne landforbindelsen mellan Island och Grønland 44 som 
et Bevis i denne Slags Spørgsmaal overhovedet kan gives; Sand- 
synlighedsafgjørelser maa det altid blive. 
Om præglaciale Landforbindelsers Betydning og Nathorsts 
Spekulationer over Vandringer, synes det mig ikke værd at ofre 
noget Ord; dertil er det hele for usikkert. 
10. Personlige Bemærkninger. Pag. 45 kommer Nathorst 
ind paa Bemærkninger af personlig Art. Han nedlægger „Protest 44 
mod 
/ 
„åtskilliga af våra danska yrkesbroders, af en for vetenskapen helt 
visst skadlig ultra-patriotism foranledda, vana att nar så kan ske 
framstalla afven de obetydligaste anmarkningar mot de svenska for- 
