298 
saa vidt — og saa meget mere uretfærdigt er dette, som Nathorsts 
Kritik netop fortrinsvis drejer sig om disse Punkter. 
Jeg er ble ven tvunget til at paapege dette paa forskj ellige Steder 
ovenfor, f. Ex. angaaende mine Studier om Udbredningen „inom 
landet“, de østlige og vestlige Arters forskjellige Hyppighed paa 
forskjellige Dele af Kysten, mine Betragtninger om den statistiske 
Methodes Paalidelighed og min Sammenligning af de to Vege¬ 
tationer, om Indvandring fra Nordvest, fra Øst o. s. v. Da jeg 
kjender Nathorst altfor godt som hæderlig og sandhedskjærlig Mand 
til at kunne tro ondt om ham, maa jeg antage, at han ikke nok 
har sat sig ind i dens Arbejder og Tankegang, som han kritiserer. 
Det er imidlertid denne besynderlige Kritik i Forbindelse med 
den nys nævnte Pukken paa sine egne Fortjenester, som nøder mig 
til en mig højst uvelkommen Modsigelse og til at fremhæve 
mine egne Arbejder paa en Maade, der er mig meget ubehagelig. 
11. Resumé. Min Opfattelse af Grønlands Natur og Historie i 
det Store og Hele er saaledes uforandret den samme, trods Nat¬ 
horsts „Kritiska anmarkningar“; jeg vil formulere Resultatet af 
det ovenstaaende i følgende Sætninger. 
A. Danmarksstrædet gjør i det Store og Hele Skillelinie 
mellem to Naturer, en udpræget europæisk og en arktisk - ameri¬ 
kansk; Grønland hører i naturhistorisk Henseende til det arktiske 
Amerika, men har sine Særegenheder, især i Syd (jvfr. I). 
B. Hovedtrækkene i den af mig selv først bestemtere paa¬ 
pegede Fordeling af Arterne i Landet selv ere ikke modificerede af 
Nathorst, om end enkelte smaa Rettelser maaske ville være at 
gjøre. Nathorsts Opgjørelse af Plantebestanden paa 63—66° 
i Østkysten er urigtig. 
C. Den af mig selv først paaviste Mangel af vestlige Typer 
i en Strækning paa Østkysten (64—66°, af Nathorst udvidet til 
63—66°), om hvilken Strækning det er, at Nathorsts hele Ar¬ 
gumentation drejer sig, kan ikke spille nogen Rolle ved Fastsæt- 
