332 
Ørehulernes indre Væg er forsynet med talrige, fremspringende 
Bruskknuder, og i deres øverste indre Krog ligger en kalkagtig, 
skæv og uregelmæssig pæredannet Otolith (Tab. VIII Fig. 15). 
Lugteorganet dannes altsaa som ovenfor omtalt af en svag 
Grube i det nederste Hjørne af den lavest siddende Hals-Fold, hvor 
Vandet holdes i en stadig Bevægelse af Aandedrættet. Selve 
Lugteorganets finere Bygning har navnlig Zernoff givet os en 
detailleret Fremstilling af i sit bekjendte Arbejde: „Ueber das 
Geruchsorgan der Cephalopoden“ x ). 
Om Synsorganernes Bygning kan jeg paa Grund af mit 
Materiales Beskaffenhed ikke give nogensomhelst Oplysninger ud¬ 
over det almindelig bekjendte. 
De hunlige Kønsorganer. Den lange, cylindrisk-kegle- 
formede Æggestok ligger som bekjendt næsten helt frit i den 
bageste Del af Visceropericardialhulen, idet den kun er fæstet fortil 
og bagtil ved Forlængelser af den muskelholdige Bindevævsstræng, 
som gaar gennem Æggestokkens Axe i hele dens Længde, og som, 
udspringende fra den bageste Mavespids, løber helt ned i selve 
Kroppens allerbageste, kræmmerhusformede Spids, som fylder Skal¬ 
koppen. Paa alle Sider af denne Bindevævsstræng sidde nu de 
træagtig forgrenede, med Ægfollikler besatte Grene, som imidlertid 
stanse et Stykke fra begge Ender af Strængen. Den nederste frie 
Del er omtrent en Fjerdedel af hele Strængen. Foroven breder 
Æggestokkeglens Grundflade sig ud og omfatter med sin fremad¬ 
rettede, udhulede, glatte Flade Mavens bageste Del, idet den tillige 
er højere paa Kygsiden end paa Bugsiden, hvor den derfor ligesom 
viser sig spaltet. Den bagud vendende Flade af den omtalte 
forreste Begrænsningshinde for Æggestokken er tæt besat med 
dels follikelbærende Grene, dels — mod Banden — enkelt stillede 
Æg. I Brunsttiden svulmer Æggestokken meget stærkt op, dens 
forreste Parti skyder sig frem, omfatter Maven, naar helt op til 
J ) Buli. soc. imp. Moscou. 1869. 
