338 
Todarodes sagittatus (Link) Stp. (c. 25 Hunner), Todarodes pacifcus 
Stp. (5 Hunner), Ommatostrephes Bartramii (Lesr.) d’Orb. (c. 20 
Hunner og 5 Hanner), O. oualciniensis (Lesson) d’Orb. (5 Hunner 
og 3 Hanner), O. pteropus Stp. (6 Hunner og én Han) O. pela- 
gicus (Bosc.) d’Orb. (tre Hunner), O. gigas d’Orb. (én Hun), O. 
Caroli Furt. (én Hun), Dosidicus Eschrichtii Stp. (to Hunner) samt 
Illex Coindetii (Ver.) Stp. (to Hunner, sex Hanner) og Illex illece- 
brosus (Lesr.) Stp. (fire Hunner). En anatomisk Undersøgelse har 
jeg kun kunnet gennemføre grundigt for Todarodes sagittatus , dels 
paa Grund af Materialets Værdi, dels paa Grund af den temmelig 
slette Opbevaringstilstand, som navnlig de smaa talrigt repræsente¬ 
rede Former frembød. 
I ydre Habitus frembyde som bekjendt de ommatostreph- 
agtige Blæksprutter saare stor Ensartethed, — kun kønsmodne 
Ulexindivider gøre strax et noget ejendommeligt Indtryk. Naturlig¬ 
vis hersker der nogen Variation; man sammenligne f. Ex. de 
plumpere og sværere, mere langfinnede Former som Toda¬ 
rodes sagittatus, Ommatostrephes pteropus og Dosidicus med de 
slankere og mere kortfinnede Smaaformer som Todarodes 
* 
pacijieus , O. Bartramii og oualaniensis ; men tillige giver der 
sig en betydelig Alders-Forskel tilkjende netop i disse Forhold saa- 
ledes som det f. Ex. fremgaar ved en Betragtning af O. Bartramii, 
og dennes Ungdomsformer: „O. cylindricus u d’Orb. — En Række 
(10) hunlige Individer af O. Bartramii med Kappelængden voxende 
fra 50 mm til 150 mra havde saaledes Finnelængder, der henholdsvis 
udgjorde 24 %>, 27,5 °/o, 29,4 %, 30,5 %>, 31,5 %, 33,5 %, 35 %>, 
36%, 36,25 % og 38% af Kappens Længde; det samme Forhold 
gjorde sig gjældende ved Betragtning af O. pteropus, hvor Finne¬ 
længden voxede fra 37 % hos et Individ (J) med en Kappe af 
80 mm til 46 % hos vort store Originalexemplar, der har en Kappe¬ 
længde af360 mm ; ligeledes iagttoges det samme hos O. oualaniensis, 
O. pelagicus og Todarodes sagittatus, hos hvilken sidste Art Finne- 
