339 
længden hos en halv Snes Hunner med Kappelængde fra 160 mm til 
400 mm voxede fra 40,6 % til 48 %*). 
Armenes indbyrdes Forhold er i Almindelighed dette, at andet 
og tredie Armpar ere de længste, første Par det spinkleste og 
korteste; deres Længde i Forhold til Kroplængden er noget for¬ 
skellig, idet de længste Arme f. Ex. hos Toclarodes sagittatus ere 
to Trediedele af Kappelængden, hos O. oualaniensis derimod ikke 
meget mere end én Trediedel. Hos de Ommatostrephiner , af hvilke 
jeg har undersøgt begge Køn, var der ingen særlig Kønsforskel 
udtrykt i Armenes Længde, men hos IUex Coindetii udgør længste 
Arm hos Hannen de fire Femtedele og mere * 2 ) af Kappens Længde, 
medens Hunnens længste Armpar næppe naar de tre Femtedele af 
denne. — Vort store hunlige Exemplar af O. pteropus har imid¬ 
lertid fjærde Armpar langt sværere og længere end de andre Arme 
(170—180 mm mod tredje Armpars 160—165 mm ), medens smaa og 
halvvoxne Individer frembyde det sædvanlige Forhold. Vor store 
J ) Paa dette Forhold har Hoyle gjort opmærksom ved en myop Cepha- 
lopod Loligo indicer, hos denne voxede Finnelængden fra 36,5% til 
58 % af Kappelængden. Todaropsis forholder sig paa samme Maade. 
2 ) Prof. Steenstrup gjorde mig opmærksom paa, at Middelhavets lllex 
i saa Henseende, som i flere andre Forhold, ikke stemmer fuldstændig 
med Atlanterhavets, og et mandligt Individ her i Museet fra den første 
Lokalitet viser da ogsaa saa forbausende kort Krop og saa colossale 
Arme, at de længste af disse udgjør 105 mm mod Kappens 115 mm , 
medens Hunnerne have det normale Udseende. At der saaledes er 
en Kønsdimorfisme tilstede hos den omhandlede Art i den Retning, 
som Prof. Steenstrup omtaler, naar han i «de ommat. Blækspr.« 
pag. 23 henfører Vérany’s PI. 31 og 32 (ligesom Vérany selv) til 
denne Art som forestillende <£ og ?, er sikkert nok; men det er 
ganske vist kun stærkt iøjnefaldende paa Middelhavets Form. Vor 
Middelhavshan har rigtignok kun en Finnelængde paa 36 % af Kappe¬ 
længden, medens den paa et Atlanterhavsindivid af samme Størrelse 
udgør 39 % og paa Vérany’s Figur 44% (altid maalt til Indskærings¬ 
viklen), men saalænge vi ikke vide, om Gir ard s Todaropsis findes 
i Middelhavet, ser jeg ingen Anledning til at forlade Vérany’s og 
Steenstrup’s Anskuelse alene for denne lille Afvigelses Skyld, især 
da vi ikke vide, hvor stor V érany’s Han var, men erindre, at Finne¬ 
længden voxer med Alderen (hos Atlanterhavshanner med 200 mm Kappe- 
længde er den saaledes voxet til 41—43 %). 
22 * 
