88 
kunde Michael 1 ) paa Glyciphagus platygaster udpræparere Bursa 
copulatrix, Receptaculum seminis og dets Forbindelsesgange med 
Ovarierne i Sammenhæng. 
Ingen af disse Forfattere har kjendt Guddens Arbejde, og 
man naaede kun Skridt for Skridt til samme Resultat, som Gudden 
forlængst alene var kommen til. Endnu besynderligere er det, at 
Mégnin 2 ) i 1886 proklamerer som sin Fortjeneste at have op¬ 
daget Betydningen af den cylindriske Tap paa Glyciphag-Hunnens 
Abdomen, at den benyttes under Parringen. Naar undtages, at han 
lader Receptaculum seminis communicere med „les deux cornes 
utérines“, er Iagttagelsen forøvrigt rigtig nok 3 ). 
Man styrkes i Troen paa disse Iagttagelsers Rigtighed derved, 
at saa mange Forskere uden at have nogen forudfattet Mening om 
T ) On some undescribed Acari of the Genus Glyciphagus. Journ. Linn. 
Soc. Zool. XIX vol. 1886, p. 278. 
2 ) Nouvelles études anat. et physiol. sur les Glyciphages. Compt. rend. 
des séances de l’Acad. des sci. T. CIII. 1886, p. 1276. 
3 ) Naar Mégnin derimod tilføjer: «cliez tous les autres Sarcoptides 
(o: Tyroglyphidae, Analgidae, Sarcoptidae s. str.) la copulation se fait 
par la fente anale, comme nous l’avons maintes fois constaté«, da er 
dette saa urigtigt som vel muligt. Om Tyroglyphidae se ovenfor. 
Hos Fnatmiden ( Sarcoptes scabiei) ere de hunlige Kjønsveje byg¬ 
gede som hos Tyroglyphus, cfr. Gudden 1. c., p. 311 og Taf. V. I 
Haandbøger tinder man i Almindelighed den Angivelse, stammende 
fra Mégnin, at Parringen gaar for sig gjennem Gattet (se f. Ex. 
Blanchard: Traité de Zoologie médicale, T. II. 1890, p. 303); kun 
Claus skriver: "Audi kan (wie bei den Kratzmilben) eine besondere 
Begattungsbffnung vorhanden sein, durch welche das Sperma in das 
Receptaculum gelangt« iLehrb. der Zoologie. 4. Aufl. 1887, p. 471), og 
ved at gjennemgaa Sarcoptes - Literaturen, fandt jeg hans Kilde. En 
postanal og dorsal Parringsaabning i Forbindelse med et Receptaculum 
seminis er endvidere paavist hos visse Dermctleichidae (Analgidae) af 
Kramer (Ueber Milben. Zeitschr. f. d. ges. Naturwiss. LIV Bd. 1881) 
og Haller (Ueber den Bau der vogelbewohnenden Sarcoptiden. Zeitschr. 
f'. wiss. Zool. XXXVI Bd. 1882). — Ogsaa blandt Acarina tracheata 
synes det samme interessante, anatomiske Forhold at kunne gjenfindes; 
Michael helder nemlig til den Anskuelse, at Parringen hos Oriba- 
tidae gaar for sig ikke gjennem "Skeden'), men gjennem en Aabning, 
som ligger tæt op til Gatpladerne og ved en Kanal leder direkte til 
det centrale, uparrede Ovarie (British Oribatidae. vol. II. p. 601. Ray 
Society. 1887). 
