93 
lemmernes Tarse, der er forholdsvis længere, har en ganske kort 
Torn i Stedet for den sabeldannede Børste og et relativt kort, fint 
Haar op til Kloen; endvidere ere Kjæbepalpens to Børster lige 
lange. Skedens ydre Tap har aabenbart været lidet fremragende; 
den tydes af Kramer som Gat, det virkelige Gat som Kjønsaabning. 
Disse Forskjelliglieder veje ganske vist ikke meget, men en paa et 
enkelt Stadie baseret Sammenligning afgiver jo heller ikke den 
rette Maalestok for Bedømmelsen. 
Uagtet jeg saaledes ikke har kunnet naa en fuldt tilfreds¬ 
stillende Afgjørelse af Artsspørgsmaalet, ser jeg dog ikke bedre, end 
at jeg, saaledes som Sagen staar for Øjeblikket, er berettiget til at 
anse den coconboende Histiostoma for en egen og hidtil ubeskreven 
Art. Til Ære for dens Opdager vil jeg kalde den Histiostoma Berghii. 
Om Hypopus. 
I L i n n a e i „Fauna s u e c i c a“ (1746) omtales en Hypopus 
for første Gang. At „1209. Acarus rufus muscarum; pedibus po- 
sticis longis filiformibus. De Geer“ er en saadan Form, fremgaar 
af den udførligere Beskrivelse, ledsaget af Figurer, som De Geer 1 ) 
selv senere giver af sin „Mitte des Mouches u . I August 1735 
fandt han to almindelige Stuefluer, som paa Hals og Ryg og under 
Vingerne vare fuldstændig bedækkede med Mider ikke større end 
meget smaa Punkter; de holdt sig ganske rolig paa Fluerne, men 
naar han rørte ved dem, gave de sig til at løbe med stor Hur¬ 
tighed. Deres Farve var rødlig, Kroppen oval, og Hovedet var 
forsynet med en lille, fin Snabel, endende i to temmelig lange 
Haar; de to forreste Benpar vare temmelig lange, det tredje meget 
kortere, det fjerde langt og traadformet. 
Den samme Form og adskillige nye beskrives senere af Her- 
D Mémoires pour servir å l’histoire des Insectes. T. Vil. 1778, p. 115, 
pi. 7, tig. 1, 2 og 3. 
