99 
mere rudimentær, har kun i al Almindelighed dette Stadies Form, 
men er uden Spor til Lemmer, Mund eller andre ydre Organer; 
den er helt ubevægelig og kommer aldrig udenfor Nymfehuden. 
Hos begge disse Glyciphager antager Nymfens Cuticula, indenfor 
hvilken Hypopus formes, et Udseende ganske forskjelligt fra det, 
den har under sædvanligt Hudskifte, bliver mat og tyk, en be- 
% 
skyttende Kapsel udenom Hypopus. Atter her kunde Michael kon¬ 
statere, at hverken Indtørring eller andre ugunstige Omstændigheder 
vare en Betingelse for Fremkomsten af Hypopi, de optraadte lige 
saa ofte under gunstige Forhold. 
Mégnin 1 ) havde allerede tidligere set dette Forhold, men op¬ 
fattet det, som om Nymfens bløde Dele trak sig sammen indenfor 
Huden og omgave sig med en simpel Kitinkapsel. Han antog, at 
Nymfehuden med den indesluttede Hypopus eller „Cystesom han 
kalder den, kunde føres langt bort af Vinden og sluttelig havne et 
eller andet Sted, som frembød gunstige Betingelser for videre Ud¬ 
vikling. Michael indvender herimod, at det ikke er let at indse, 
hvorfor Glyciphagen skulde blæses ud i Verden snarere under dette 
Hudskifte end under et hvilket som helst af de andre. 
Men hvad er da Meningen med dette Stadie? Mégnin angiver, 
at han opbevarede slige „indkapslede 11 Individer i to Aar, og de 
levede op paany, naar han anbragte dem paa en passende Næring. 
Om Rigtigheden af dette simple Forsøg er man ikke berettiget til 
at tvivle, og det stemmer ogsaa godt med, hvad der foreligger om 
Hypopi i det hele taget. Hensigten med Glyciphagernes „Hypopi u 
er da aabenbart at bevare Arten. Naar ugunstige Livsvilkaar 
indtræde og bringe Glyciphagerne til at dø ud, blive de af Nymfe¬ 
huden omsluttede Hypopi i Live og sikre Artens Kontinuitet i 
Kraft af deres Evne til at forblive paa dette Stadie i lang Tid. 
Og jeg tror, at man i den ufuldkomne Skikkelse, hvorunder 
* 
Hypopus optræder hos Glyciphagerne, maa se den primitive 
9 Nouvelles etudes anatoraiquos et physiologiques sur les Glyciphages. 
Compt. rend. des seances de l’Acad. des sci. T. C1II. 1886, p. 1276. 
