117 
vi af ovenstaaende Liste intet lære, men af det følgende ville vi 
se, at disse Former i alt Fald for de af mig undersøgte Lokaliteter 
aftage stærkt om Vinteren. 
II. Undersøgelser i Vandoverfladen i November-December Maaned; 
det flydende Vinterplankton. 
Naar man en Efteraarsdag i Slutningen af November Maaned 
undersøger det Indhold, man faar i det Planktonnet, der slæber efter 
Baaden, er det, man mest vil komme til at fæstne sin Opmærk¬ 
somhed paa, de talrige, smaa, graa og sorte Prikker paa Nettets 
Inderside, og bøjer man sig over Baadens Ræling, iagttagende 
Vandspejlet, ser man de samme Punkter i talløse Masser drive af 
Sted, hvor Vind og Vove ville bære dem. Med Loupen afgør man let, 
hvad det er. Vi finde, som de mindste af dem alle, PI u mateile mes 
Statoblaster; mellem dem ligge talløse Daphnide-Ephippier. 
Er man lidt kendt med disse Undersøgelser, kan man uden Vanske¬ 
lighed bestemme, hvilke Dyr de have tilhørt. De smaa, buttede, 
graagule Ephippier med 2 Æg tilhøre Hyalodaphnia galeata , mellem 
dem ligge større, forsynede med en Torn og af Form som et halvt 
Hjærte (Daphnia pulex) og endnu større, men kun indeholdende et 
Æg (Simocephalus vetulus). Isprængt alt dette findes nu et meget 
stort Antal ganske overordentlig smaa, graagule Punkter, saa smaa, 
at man kun kan se dem med Loupen i Skaale med hvidt Underlag; 
disse Punkter ere hidtil altid bievne oversete. Det er 
Hjuldyrsværmenes talløse Hvileæg, til Stede ofte i utro¬ 
lige Masser. — Hvad vi her i det hele have for os, er Resterne 
af Sommerens mægtige Planktonsværme, der i alt Fald delvis 
bukkede under for den tilstundende Vinterkulde, og som i disse 
talløse Ephippier have gemt det Afkom, der atter, naar Vandene 
yde Arten de nødvendige Livsbetingelser, ville fylde dem med 
lignende Myriader. 
Blandede mellem dette underlige Vinterplankton finde vi nu 
mange andre Ting og ganske særligt Planternes Vinterknopper; de 
