119 
ligger nemlig i Tykkelse af c. V 2 Tomme ovenpaa det i øvrigt ganske 
krystalklare Vand. Ser man nøjere til, da bestaar Laget udelukkende 
af Daphnideepkippier, Hjuldyræg, Bryozostatoblaster og Svampe- 
sklerotier. Ser man paa Laget med Loupen, viser det sig som den 
fineste Mosaik At slige Masser, hvorom lier er Tale, nu og da 
maa sætte sine Spor i Jordlagene er indlysende og mulig ogsaa 
Tilfældet. At Daphnideepliippier og Bryozostatoblaster meget al¬ 
mindelig findes i Tørven, er en velbekendt Sag og omtales ofte i 
Gunnar Anderso ns (Nr. 2 og 3) og andres Undersøgelser over 
Tørven; rimeligt vil det sikkerlig være, om fremtidige Undersøgelser 
bragte slige Jordlag frem, som kun bestode af Statoblaster og 
Ephippier, og i disse i Naturen fundne Forhold ville vi da have 
Forstaaelsen af slige Aflejringer. 
Man finder ikke dette Vinterplankton skildret i Litteraturen; 
kun Forel har en Angivelse om, at han har fundet Schweizersøer 
indbræmmet med en Kamme af Plumatella-Statoblaster. 
Ovenstaaende Meddelelser støtte sig til Iagttagelser, anstillede 
i November—December 1894 i Frederiksborg Slotssø. For nu at faa 
at vide, hvor de Planktonsværme vare bievne af, hvis Efterladen¬ 
skaber her vare paaviste, undersøgte jeg med pelagisk Net Søens 
Overflade. Der findes nemlig i Litteraturen (Lauterborn Zool. Anz. 
1894 — Seligo Nr. 25) Angivelse om, at Planktonlivet overvintrer 
under Isen, hvilket skulde synes ret uforeneligt med denne enorme 
Optræden af Ephippier og Hvileknopper. Planktonlivet bestod da 
hovedsagelig af Cyclopsine castor, Brachionus pala og HyalodapJmia > 
galeata , alle til Stede i ret betydelige Mængder, der dog langt fra 
vare at sammenligne med Sommerens enorme Planktonsværme. Ved 
Sammenligning mellem de endnu ephippiebærende Hunner af D. 
galeata og de Ephippier, der flød paa Søen, viste det sig snart, at 
disse netop skyldtes denne Art, og faa Dage efter, at jeg havde 
taget dette Vinterplankton ind i en varm Stue, udklækkedes Hjul- 
dyræggene, som viste sig at tilhøre netop Brachionus pala. Bry¬ 
ozoernes Voxepladser vare mig velbekendte fra tidligere Undersøgelser; 
disse vare Slotsmurene og Smaaøer af Polygonum amphibium 
