158 
hed, at disse Former ved Vinde, Fugle og Bække kunne være spredte 
herhen paa Lokaliteter, hvor de egentlig ikke høre hjemme. Der findes 
imidlertid ogsaa en anden Mulighed, hvilken jeg antager er den sand¬ 
synligste. Det Mosedrag, hvorom her Talen er, og som nu bestaar af 
en Række Smaahuller, har endnu i historisk Tid været en sammen¬ 
hængende Mose, et stort Sødrag, der strakte sig fra Hammersholt- 
hakkerne ned overmod Arresø. Hvad der er blevet tilbage, er kun Mose- 
hullerne samt Pøleaaen, der fører Vandet ud i Arresø. Jeg skulde 
nu tro, at det er den pelagiske Fauna fra disse Vand¬ 
arealer, som her er bleven indelukket i disse Mose¬ 
hul ler. Jeg har set det samme Fænomen i Mosestrækningerne ved 
Silkeborgsøerne, som sikkerlig tidligere have staaet i Forbindelse med 
hverandre og med selve Søerne. Karakteristisk er det nu, at hvis man 
undersøger Vandhuller i mosefattige Egne, særlig Mergelgrave, da 
ser man aldrig i disse noget til denne pelagiske Fauna. I A ver si 
og Thestrup Sogn ligger der saaledes ikke langt fra Susaaen et be¬ 
tydeligt Antal Mergelgrave, og skønt jeg nu til forskellig Tid af Aaret 
har undersøgt disse, har jeg dog aldrig i dem fundet den pelagiske 
Fauna, der er saa karakteristisk for saa mange mindre Moser, og 
som utvivlsomt ikke hører hjemme der. Jeg skulde tro, at slig en 
udpræget pelagisk Faunas Optræden i mindre Mosehuller maaske 
kunde anvendes som et lille Bevis ind i Rækken af mange andre 
for Antagelsen af, at saadanne Strækninger i en ikke altfor sen 
Fortid have været sammenhængende Vandmasser. 
Det er Pavesi, der (Nr. 19) først har fremsat den Anskuelse, 
at alt pelagisk Liv i ferske Vande uden Undtagelse skulde stamme 
fra Havet og bestaa af Former, der vare indvandrede fra dette, en 
Anskuelse, som paa det bestemteste er bleven imødegaaet af Forel, 
Credner o. a., og som heller ikke hyldes af de nyeste Tiders 
Undersøgere. Det er en Antagelse, som fører det med sig, at 
alle de Søer, hvori disse Organismer fandtes, vare at betegne som 
Relictsøer, hvorved disses Antal jo vilde stige i en ganske foruro¬ 
ligende Grad. Nej, de ferske Vandes pelagiske Fauna er deres 
egen, er ikke bleven dannet udelukkende i fordums Tider, men 
