159 
dannes den Dag i Dag for vore Øjne. Det er særlig Zacharias 
(Forschungsber. aus der biol. St. zu Plon 1893, S. 31), der, sikkerlig 
med Rette, har hævdet, at den pelagiske Fauna er Breddens 
Fauna, der langsomt rykker ud paa den aabne Sø og 
udelukkende nedstammer fra den. Z. nævner som Exempler 
paa Former, der netop for Øjeblikket tilpasse sig, saaledes: Sida 
crystallina, Cliydorus sphæricus , idet disse i én Sø ere fuldt ud 
pelagiske, i en anden Bredformer, en Iagttagelse, jeg iøvrigt ikke 
kan bekræfte for den sidstes Vedkommende. 
Der er som oftest det allersnævreste Slægtskab mellem det 
pelagiske Dyreliv og Breddens, ja, meget ofte kan man have to 
Arter for sig, som i alle systematiske Karakterer absolut ligne hin¬ 
anden, men hvoraf den ene kun har faaet et iøvrigt ret mærkeligt 
Udseende, idet vi her finde de Ejendommeligheder, der overhovedet 
udmærke Planktonorganismerne. Sammenlignet med Breddens Fauna 
ere disse som oftest udstyrede med Balanceapparater, Legemet er 
gennemsigtig vandklart, Fedtholdigheden større, og ligeledes har 
Princippet for Øverfladeforstørrelse gjort sig gældende (se Zacha¬ 
rias 1. c. S. 213, S. 34). Her skal blot nævnes nogle saadanne 
Dyreformer, som i alle systematiske Karakterer ligne hinanden, men 
hvor de fælles Planktonkarakterer modificere og udviske den enes 
opriudelige Udseende; mange af dem ere saa nær beslægtede, at 
man med Bette kunde fristes til at tro, at den pelagiske Form kun 
er en Varietet af Breddens. 
Pelagiske Former: 
Anuræa longispina, 
Asplanchna helvetica, 
Synchæta tremida, 
Brachionus pala, 
Floscularia muta bilis, 
Ceriodaphnia pulchella, 
Bosmina longirostris. 
At disse Former ere meget 
at antage, at den ene af disse 
Breddens Former: 
Anuræa brevispina, 
Asplanchna priodonta, 
Synchæta pectinata, 
Brachionus urceolaris, 
Fl. minor - tr Hob ata, 
Ceriodaphnia quadrangula , 
Bosmina obtusirostris. 
nær beslægtede, er uomtvisteligt; 
Grupper var af særlig marin Op- 
♦ 
