174 
løse Stilke, som overvintrede. Schulze fandt nemlig „den Weich- 
korper mit kolbig abgerundeten Enden einige Mm. tief in die Chitin- 
rohren zuriickgezogen, und diese selbst durck ein queres, ebenfalls 
aus einer diinnen Chitinmembran bestehendes Septum verschlossen, 
welches dem Endtbeil des Weichkorpers anliegt und von demselben 
abgeschieden ist“. Schulze saa fremdeles, at Polypiderne ogsaa 
mod Vinteren svandt bort paa Kolonier, der holdtes i Akvarier, og 
at de først i Marts igen brød frem af gamle Chitinrørs Aabninger. 
Der er saaledes efter Schulze s og mine egne samstemmende 
Iagttagelser ingen Tvivl om Maaden, hvorpaa Cordylophorci over- 
vintrer. 
Et Træk, der er fælles for en stor Mængde af de fra Havet 
indvandrede Former, er fremdeles det, at Metamorfosen enten er 
falden bort eller i alt Fald undergaar væsentlige Modifikationer. 
Dette er imidlertid ikke Tilfældet med Cordylophorci, der som be¬ 
kendt har et fritsvømmende Planulastadium, hvis Varighed iøvrigt 
efter Hincks’s Angivelse ikke strækker sig over en Dag. Denne 
Larve er vistnok den eneste sikkert kendte Planulalarve fra ferskt 
Vand. Larverne fandtes ogsaa i de af mig undersøgte Exemplarer 
i talrig Mængde i Gonophorerne, ligesom ogsaa en Mængde tomme 
Gonophorer med stor Topaabning tydelig nok viste, at Larverne 
for nylig havde forladt deres Hylster. 
Formen er tidligere funden dels i Østersøen, dels i Holbæk- 
fjord af Dr. Petersen; desuden har Hr. Cand. Ravn vist mig 
Exemplarer, som han i Aar har taget drivende paa Plantestængler 
i en af de Aaer, der føre Vandet ud af store Vildmose; vi maa 
altsaa formode, at Cordylophorci ogsaa her har akklimatiseret sig 
til Ferskvand. 
