68 
Da Ivrøyer beskrev denne Art, kjendte ban den kun fra Norge, 
men paa Museet findes baade lians Stykker fra Norge og flere 
Individer fra Grønland, bestemte af Krøyer selv. 
Den af Krøyer beskrevne Art er, som ovenfor kortelig nævnt, 
afgjort forskjellig fra den af de senere Forfattere (specielt Bruzelius, 
Lilljeborg, Heller og JBoeck) som A. tumidus beskrevne Form. Til 
nærmere Begrundelse heraf kan anføres, at Krøyer 1. c. p. 22 skriver 
om Springfødderne af odie Par (sidste Par Halefødder), at det er „af 
en noget usædvanlig Form, idet dets indre [skal være den ydre] 
Springstok er bred, i Enden stumpt afskaaren eller endog lidt lialv- 
maaneformigt indbøjet, væbnet med en ualmindelig lang Torn; den 
ydre [en Skrivefejl for: den indre] er meget kortere og tyndere, 
tilspidset, uden Torn i Enden. Ingen af disse to Plader viser Spor 
til Torne eller Børster paa Siderne“. 
Af det nævnte Par Springfødder hos et grønlandsk Exemplar 
giver min Fig. 8 b en Afbildning, der ganske stemmer med den 
citerede Krøyerske Beskrivelse (fraregnet de to rettede Skrivefejl). 
Derimod siger Boeck i Diagnosen af Slægten Aristias Op. cit. p. 147: 
„pedes saltatorii ultimi paris ramo interiore paulo breviore quam 
exteriore, ramo interiore in margine externo et interno, exteriore in 
margine interno modo serrulatis u . Dette passer nogenlunde godt paa 
et Exemplar (fra Karmøen), som Boeck selv har bestemt og givet vort 
Museum, samt med et Exemplar udtaget (af Cand. mag. Traustedt) 
af en af Koren given Phallusia venosa. Boecks Fig. 4 paa Tab. III 
er ikke synderlig god. 
Den her omtalte Forskjelliglied mellem sidste Par Springfødders 
Bygning anser jeg for den bedste Karakter til at adskille Ar. 
tumidus Kr. og Ar. neglectus mihi (Ar. tumidus aut.). Ved Sammen¬ 
ligning har jeg desuden fundet følgende Forskjelle: Øjnene ere noget 
længere og adskillig større hos A. tumidus end hos A. neglectus, 
de øvre Antenner (Fig. 3) ere kortere og plumpere; hos A. tumidus 
er syvende Benpars andet Led (Fig. 3 a) af Længde med alle de 
følgende tilsammen, medens det hos A. neglectus (Fig. 4) er betydelig 
kortere end disse, og samme Benpars fjerde Led er hos A. tumidus 
