96 
saaledes: pedes septimi paris articulo secundo angusto, ubique fere 
latitudine æquali, articulo quarto quam articulo sexto breviore, nonnihil 
dilatato et angulo infero-posteriore in processum sat longum, dirni- 
diam longitudinem articuli quinti fere æquantem, producto. — Des¬ 
uden er Hannens andet Benpars Haand særdeles karakteristisk (Fig. 8), 
og samme Haand bos Hunnen (Fig. 8 a) kan ogsaa kjendes fra de 
følgende 2 Arter ved, at Bagranden er kun meget lidt kortere end 
Forranden. 
50. Metopa neglecta n. sp. 
(Tab. III, Fig. 9-9 b.) 
Metopa longimana Boeck, Skand. og Arkt. Ampk. PI. XVII, Fig. 5—5 n 
(figura 6 et descriptio ad Met. longimanam pertment). 
Met. longicorni Boeck sat similis. — Antennæ quam in M. longi- 
comi nonnihil breviores. Epimera fere ut in hac specie. Pedes 
secundi paris (fig. 9 et 9 a) in utroque sexu subsimiles; manus sat 
longa, margine anteriore quam margine posteriore fere dimidio lon- 
giore, acie aliquantum obliqua, baud serrata. Pedes septimi paris 
(fig. 9 b) articulo secundo superne sat dilatato, deinde ad apicem 
versus valde angustato, ut margo posterior superne valde excurvatus, 
infra sat incurvatus præstet, articulo quarto quam articulo sexto 
breviore, perpaulum dilatato, angulo infero-posteriore perpaulum 
producto. 
Forekomst. Godthaab , „dybt Vand“ (c. 40—60 Fv.) paa 
Sertularier, mange Ex. (K. M., Holbøll) — Egedesminde, 10—20 
Fv., Stenbund med Alger, 1 Ex. (S. M., Exp. 1870). 
Denne af Boeck miskjendte Form ligner i Habitus langt mere 
den spinklere M. longicornis end den kraftige M. longimana. An¬ 
tennerne ere, særlig hos Hannen, noget kortere end de bos M. lon¬ 
gicornis, men ligne dem forøvrigt meget. Den skjelnes let fra 
M. longimana baade ved Antennernes Bygning, ved Bygningen af 
andet Fodpars Haand bos begge Kjøn (særlig er Hannen af M. lon¬ 
gimana stærkt afvigende) og især ved Formen af 7 de Benpar, som 
Diagnose og Afbildning vise. Den vil vist endog kunne kjendes 
fra alle andre Metopa- Arter alene ved 7de Benpars Form, og i 
