230 
mæssig udtrukne i perpendikulær Retning, op mod Stratum corneum 
til ere de derimod mere fladtrykte. 
Pigmenteringen træder stærkest frem om Bases af 
Papillerne, hvor Strukturen næsten helt maskeres af Melaninkorn, 
men Vertikalsnittene vise, hvorledes der desuden midt i Mellem¬ 
rummet mellem to Nabopapiller strækker sig en tykkere eller tyndere 
Stribe af stærkt pigmenterede Celler lodret op lige til Hudens Over¬ 
flade (Conf. Mayers ,,Hornrohren“), og disse mørke Cellestriber 
træffer man ig'jen paa Horizontalsnittene som ovale Figurer, der 
nogenlunde gjengive Formen af Papilkammenes Tværsnit, navnlig 
skarpt fremtrædende i de øvre Lag af Stratum mucosum, i Højde 
med Spidserne af de traadformige Papilforlængelser (Fig. 3). Baade 
Nydannelsen af Cellerne og Afsætningen af Pigmentet foregaar 
utvivlsomt kun langs Papillernes Overllade, hvor Betingelserne for 
Tilførsel af Ernæringsmateriale fra Papilkapillarerne synes forholdsvis 
gunstige, men begge disse Processer foregaa sikkert nok endda med 
størst Intensitet i Bunden af Furerne mellem Papilkammene. De 
nylig omtalte Piginentcellestriber dokumentere endvidere, at de tæt 
paa Coriumoverfiaden dannede, melaninlioldige Celler successivt 
skydes lodret tilvejrs mod Hudoverfladen, hvorved de tillige eftor- 
haanden modificeres i Form, idet det stærke laterale Tryk i Papil- 
meliemrummene gjør dem langstrakte i perpendikulær Retning, 
medens de tværtimod i de øverste Lag af Stratum mucosum, oven¬ 
over Papilspidserne, udbrede sig stadig mere i horizontal Retning, 
da de stærkt keratiniserede, ældre Celler i Stratum corneum hindre 
deres Væxt mod Hudoverfladen. Melaninmængden synes aldeles 
ikke at forøges under Pigmentcellernes vertikale Forskydning. Saa- 
vel mellem Bases af Papillerne, tæt paa Coriumoverfiaden, som paa 
selve Papilforlængelserne ses Masser af uregelmæssig grenede Pig¬ 
mentceller („Chromatophorer u , conf. Ribbert: „Beitråge zur Anatomie 
der Hautdecke bei Saugethieren“, Wiegmanns Archiv fur Naturge- 
schichte, I, 1878). Noget Bevis for, at pigmenterede Bindevævs¬ 
celler fra Corium trænge ind mellem de dybeste Epidermisceller, har 
jeg ikke kunnet finde, saalidt som jeg har set noget, der kunde 
