10 
betragte, idet den nedre Del af den hypokotyle Axe er bleven 
endnu kortere og bredere og hvælver sig om Cotyledonet. Hoved¬ 
roden synes at blive aborteret og erstattes af en Birod x ), paa 
samme Maade som hos Ruppia. 
Kimen hos Cymodocea Webbiana er allerede afbildet og be¬ 
skrevet af Ad. de Jussieu 2 ) og hos Phucagrostis major af Ed. 
Bornet 3 ); at dømme efter Bornets Afbildning synes ogsaa her 
Hovedroden at aborteres og erstattes af en Birod omtrent paa 
samme Plads (1. c. Tab. X, Fig. 14) som hos Ruppia , men den er 
paa en eiendommelig Maade sammenvokset med det hypokotyle Led 
(1. c. Tab. III, Pig. 10—12). Den er bedækket med Rodhaar, men 
synes ikke at udvikle sig videre og erstattes snart af andre Bi¬ 
rødder. Endelig synes Kimen hos Halophila 4 ) at danne et Slags 
Bindeled mellem Ruppia og Zannichellia . Det hypokotyle Led er 
ligesom hos Ruppia meget opsvulmet, men Hovedroden synes dog 
her at komme til Udvikling; i ethvert Fald gaar en Karstræng 
gjennem det hypokotyle Led ned til den Del, som er umiddelbart 
over Kimholderen (1. c. Tab. XYI, Fig. 70, 85, 89), noget som finder 
Sted hos Zannichellia og Potamogeton, hvor Hovedroden udvikles, 
derimod ikke hos Ruppia, Cymodocea, Phucagrostis og Zostera, 
hvor den ikke udvikles. 
Hvad Frugten hos Ruppia (og Zannichellia) angaar, saa finder 
man den ofte nok betegnet som „Xød u , og dog have allerede flere 
Forfattere vist, at den maa kaldes en „Stenfrugt 1 ’. 
Richard 5 ) benævner den „un akéne drupacé“. 
Treviranus 6 ) omtaler den saaledes: „Die birnformige Fruclit 
zeigt uuter einem Ueberzuge von Zellgewebe, welcher bei eingetre- 
tener Reife sich stiickweise abloset, eine diinnschaalige, scliwarze 
einsaamige Nuss.“ 
] ) Grønland. Zostera, sp. 190. Tab. IV, Fig. 86—88. 
2 ) Jussieu. Embryons monocotylédonés, p. 355. Tab. XVII, Fig. 16. 
3 ) B o r n e t. Phucagrostis. 
4 ) Balf o ur. Halophila. 
5 ) Richard. Embryons, p. 247. 
€ ) Treviranus. Entw. d. Embry., p. 7. 
