17 
Spids af den bagved siddende trespidsede Tand i den modsatte 
Kjæbe. Hver af de bageste Kindtænder har altsaa 5 Spidser: 
i Underkjæben 3 indre mere oprindelige og 2 ydre senere tilkomne, 
i Overkjæben omvendt: 3 ydre oprindelige og 2 indre nye. — 
For Underkjæbekindtændernes Vedkommende er denne Tandform 
almindelig udbredt blandt Pattedyrene. For de øvre Kindtænders 
Vedkommende findes den meget tydelig hos nogle Pnngdyr, f. Ex. 
Didelphys , Dasyurus , nogle Insectædere, f. Ex. Cladobates, Talpa, 
og Flagermus; dog er der allerede kommet noget nyt til. Tand¬ 
kronen har faaet større Brede; indenfor de to inderste Spidser er 
Kronens Grund udvidet til en „Hæl“, dér, hvor Underkjæbetæn- 
dernes yderste Spidser virke imod den; Hælens Rand er ophøjet 
og hæver sig inderst til en Spids; som Bærer af den er der op- 
staaet en ny Rod. Aarsagen til at Overkjæbens Tænder faa stær¬ 
kere Tilvæxt end Underkjæbens, er rimeligvis den, at de ere stil¬ 
lede i et ubevægeligt Ben, hvor Betingelserne for Næring ere hel¬ 
digere end i den forholdsvis spinkle bevægelige Underkjæbe.- 
Kindtænderne i Underkjæben fortsætte i det væsenlige ikke Udvik¬ 
lingen; Spidserne kunne forskydes noget, tiltage betydelig i Mæg¬ 
tighed, blive lave eller hoje, stumpe eller skarpe, forbindes nojere 
ved Kamme paa forskjellig Maade; den ene eller anden Del kan 
falde bort; meget ofte forsvinder den forreste indre Spids, idet dens 
Arbejde overtages af den bageste indre Spids paa den foran sid¬ 
dende Tand, som den støder tæt op til; Kronen bliver altsaa fir- 
spidset; ogsaa Tilvæxt kan finde Sted paa mange Maader; hver af 
de to Rødder kan dele sig; o. s. v., o. s. v.; men Formerne lade sig 
let føre tilbage til den femspidsede med to Rødder. Overkjæbens 
bageste Kindtænder voxe derimod endnu, ens for de fleste Patte¬ 
dyr, ved at foje nyt til paa Indersiden; Hælen udvider sig bagest 
og inderst og frembringer en ny Spids bag den tidligere; Hælens 
to Spidser komme til at staa indenfor de to inderste af de oprin¬ 
delige fem; Hælens Rod kan dele sig i to. Kronen bliver ved sin 
Væxt saa bred, at Underkjæbetænderne ere for smalle til endnu at 
røre ved dens ydre Rand, naar Munden lukkes; derfor vantrives de 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1882. 
2 
