21 
hvad der efter Tændernes Form er en Umulighed; Efterfølgeren 
tager omtrent sin Forgjængers Plads, men danner sig selv sin 
Tandhule, efterhaanden som den trænger frem gjennem Kjæbens 
Ben; Forskjellen i Storrelse mellem Forgjængerne og deres Efter¬ 
følgere er tydeligere 11 ). — Men fra denne typiske Form for Tand¬ 
skiftet afvige Pattedyrene paa mange Maader 12 ). 
Monotremata. 
Hos Monotremerne har man ikke fundet noget Spor af Tænder. 
Pungdyr. 
( *Didélphys, Dasy urus, Thylacinus , Perameles, Phascolarctus, Pha- 
langista, * Hypsiprymnus, * Macropus og forskjellige nulovende og uddøde 
Kænguruer, Phascolomys .) 13 ) 
t • 
Hos et enkelt Pungdyr (Phalangista vulpina ) er der set en 
veludviklet Forgjænger for 3dje og en lille vantreven Forgjænger 
for 4de Kindtand baade i Over- og Underkjæben; hos de heste 
andre Pungdyr har man kun set 3dje Kindtand skiftes 14 ); hos 
nogle (Dasyurus, Phascolarctus, Phascolomys ) er der Grund til at 
tro, at Tandskifte slet ikke findes, eller at det i det mindste fore- 
gaar meget tidlig, at Mælketænderne opløses allerede som smaa 
Anlæg. (Hos Dasyurus mangler maaske p 3.) 15 ) Hos dem, der 
have Tandskifte, bryder dp 3 frem omtrent samtidig med de bli¬ 
vende Tænder, der omgive den. Den er hos nogle veludviklet, 
længe i Brug, har Mellemform (Didelphys , Phalcingista(^)) eller 
nærmest Bredform (Hypsiprymnus, Macropus ), medens dens Efter¬ 
følger har Smalform ( Didelphys, Phalangista, Hypsiprymnus ) eller 
nærmest Mellemform (Macropus)-, hos nogle (Perameles, Choeropus) 
er den ganske lille, har Smalform (?) som Efterfølgeren og skiftes 
sent; hos nogle ( Thylacinus ) er den helt vantreven, skjult i Gumme¬ 
huden, rodløs og opløses tidlig, inden nogen af Tænderne kommer 
frem. p 3 ligger undertiden, inden den bryder frem, halvt foran 
dp 3, under eller i Mellemrummet mellem p2 og dp3 (i Over- 
kjæben hos Didelphys, Thylacinus, Hypsiprymnus, Macropus 1 
