23 
klaring maa gjælde for Underkjæbens Vedkommende; dér er der 
oftest to Tænder, som ikke passe til Omgivelserne, især den 
4de, mindre tydelig den 5te af de 9, rimeligvis Mælketænder til 
p 3 og p4 af de typiske 7; er der i Underkjæben kun 8 Kind¬ 
tænder, er det snarest den 5te af de 9, der mangler. — Denne 
Tydning af Forholdene hos Myrmecobius stemmer med, at man hos 
andre Dyr, f. Ex. Hunde, har paavist Tilfælde, hvor Mælketænder 
have beholdt deres Plads, og deres Efterfølgere ere komne frem 
ved Siden af dem; er Kjæben tilstrækkelig lang og Tænderne til¬ 
strækkelig smaa, kan der ikke være noget ivejen for, at en Mælke¬ 
tand bliver siddende, og at Efterfølgeren kommer frem foran eller 
bag den. Hvis det skulde vise sig, at de uforholdsmæssig smaa 
Tænder ikke ere Mælketænder, at de selv eller de omkringstaaende 
Tænder have Forgjængere, maa det hoje Tandtal være frembragt 
s 
ved en virkelig Forøgelse af det sædvanlige; en Levning fra tid¬ 
ligere Tid kan det ikke være, fordi Myrmecobius sikkert er afledet 
af sædvanlige Dasyurider. 
Insectædere. 
( Macroscelides, *Cladobcites, Galeopithecus, *Erinaceus, *Crocidura, 
*Sorex, Cr ossopus, Urotrichus, Talpa, *Centetes). 
Hos nogle Insectædere ( Galeopithecus , Centetes , maaske ogsaa 
Macroscelides og Urotrichus ) ere Mælketænderne veludviklede, i det 
væsenlige formede som deres Efterfølgere og længe i Brug; under¬ 
tiden ( Cladobates ) har dp 4 Bredform, medens p4 er simplere. 
Hos andre ( Erinaceus ) ere nogle af Mælketænderne (bageste For¬ 
tand, Hjørnetanden og forreste Kindtand, baade i Over- og Under- 
kjæbe) ganske smaa og vantrevne og opløses inden eller ved 
Fødselen; de øvrige Mælketænder ere veludviklede, nærmest for¬ 
mede som deres Efterfølgere, men lidt spinklere ( dp 3 mangler 
Hæl), og længere Tid i Brug. Hos andre {Talpa) ere alle Mælke¬ 
tænderne smaa og vantrevne, „tynde og krumme Naale“ 20 ), simp¬ 
lere end deres Efterfølgere, som de dog ligne noget, men med 
enkelt Bod, hvor Efterfølgeren har dobbelt, eller med kun to 
