28 
ved Bagenden. Hos en uddød Elefant, Elephas plcinifrons , en 
af dem, der havde forholdsvis svage Tænder, havde to af Mælke¬ 
kindtænderne Efterfølgere. Hos andre Elefanter kommer ingen 
Forkindtand i 2det Sæt til Udvikling. Baade Mælkekindtænderne 
og Bagkindtænderne ere saa store og udvikles saa langsomt, at 
kun én hel og en Del af en anden ere i Brug ad Gangen; Kind¬ 
tændernes forreste Ende bryder frem og er i Brug, medens den 
bageste Ende endnu er ifærd med at dannes; den foran siddende 
Tand skydes fremad og fortrænges af den bagved siddende. Naar 
1ste Bagkindtand, der ellers hos Hovdyrene plejer at virke samtidig 
med Mælketænderne, er brudt helt frem, har den allerede fortrængt 
den bageste Mælkekindtand og taget dens Plads; der bliver ikke 
Rum for nogen Efterfølger for Mælketænderne. — Fortænderne 
skiftes paa sædvanlig Maade. 
Søkøer. 
(. Halitherium, *Halicore, *Manatus, Rhytina.) 
Halitherium nærmede sig i Tandsættet til det almindelige hos 
Hovdyrene; For- og Hjornetænderne vare tildels vantrevne; de for¬ 
reste Kindtænder vare smaa og faldt ud med Alderen. Tandskiftet 
gik maaske for sig paa sædvanlig Maade; man har set nogle af 
Kindtænderne skiftes. — Halicore har: i Mellemkjæben i det 
mindste en veludviklet Fortand, der har en lille Forgjænger; forrest 
i Underkjæbem under Huden 4 smaa vantrevne Tænder, For- og 
Hjørnetænder, der senere opløses; indtil f simpelt formede Kind¬ 
tænder, af hvilke ingen skiftes; de forreste, mindste, falde ud med 
Alderen. Emaille mangler. — Manatus har som Unge mindst én 
ganske lille Fortand i Mellemkjæben og en Række, indtil 6, smaa 
vantrevne Tænder forrest i Underkjæben under Huden; dens Kind¬ 
tænder ere veludviklede, men forholdsvis smaa, have alle, undtagen 
de allerforreste, fuldstændig. Bredform, ligne Tapirens og ere tilstede 
i et Antal af indtil 11 (12 eller tiere er maaske ogsaa set) baade 
i Over- og Underkjæben; dog saaledes, at kun indtil 7 ere i Brug 
ad Gangen; de forreste falde ud, efterhaanden som nye bryde frem 
