29 
bagtil; ingen fortrænges af en Efterfølger, der kommer op under 
den. — Rhytina havde maaske som Unge helt vantrevne Fortænder 
under Huden; som voxen var den tandløs. 
At Søkøernes Afvigelser fra det sædvanlige Tandforhold er en 
Følge af Vanslægtning, er iøjnefaldende. Sporgsmaalet er kun, 
hvori Afvigelserne bestaa, især hvorledes Manatus har faaet den 
lange Kække smaa bredformede Kindtænder og indtil 6 nedre 
„Fortænder 11 , der ikke skiftes. — Den Forklaring, der ligger nær¬ 
mest, er: at Mælketænderne og deres Efterfølgere paa en eller 
anden Maade — tiere Maader ere mulige — ere komne til at staa 
i Række og bryde frem samtidig. Hos mange af Søkøernes nær¬ 
meste Slægtninge blandt Hovdyrene, Perissodactyla og Proboscidea , 
ere netop baade de fleste Mælkekindtænder, For- og Bagkindtænder 
bredformede; føjes de typiske 4 Mælkekindtænder til de typiske 7 
blivende, der findes hos mange Hovdyr, vil der netop fremkomme 
11 mest bredformede Tænder. Kjæbernes Længde og Kindtæn¬ 
dernes ringe Størrelse har tilstedet Mælketændernes Optagelse i 
Række med Tænderne af 2det Sæt. Ligeledes ere de 6 „For¬ 
tænder u snarest dels Mælketænder, dels blivende, maaske baade 
For- og Hjørnetænder. At Tændernes Tal er over det typiske, og 
at Tandskifte mangler, er altsaa kun tilsyneladende. (Naar der er 
flere end 11 Kindtænder, maa Tallet være forøget virkelig.) — 
Denne Tydning er den sandsynligste, saa længe man ikke har paa¬ 
vist en Forgjænger for nogen af Tænderne. Hvis der paavises 
Forgjængere, kan Tydningen kun være, at Manatus virkelig har 
faaet Tændernes Tal forstørret. 
Hvaler. 
{Zeuglodon, Balænoptera, Megaptera, Balæna, Délphinus, *Pho- 
cæna o. s. v.) 
• 
Zeuglodon skiftede Tænder paa sædvanlig Maade; man har i 
det mindste set forgjængere til en Fortand og en Kindtand; 
Mælketænderne vare næsten ganske som deres Efterfølgere. — 
Hos nulevende Hvaler har man ikke fundet Spor af Tandskifte. 
