41 
Anmærkninger. 
O p. 15. Forskjellige af Kjæbemusklerne bos lavere Hvirveldyr, f. Ex. 
hos nogle Padder, kaldes ofte m. masseter ; men de svare ikke til Patte¬ 
dyrenes; de udspringo ikke paa Kindbuon, i det mindste ikke paa Kind¬ 
benet eller endnu længere fremme. Hos nogle planteædende Krybdyr 
(Dinosaurier) var der maaske (?) dannet en in. masseter. 
2 ) p. Ib. Owen: Monogr. of tbe fossil Mammalia of tbe mesozoic 
formations; Palæontograpbical Society, volumo for 1870. 
3 ) p. 16. Marsh: Amer. Journ. Science and Arts, 8 ser., vol. XVIII, 
1879; p. 215 & 16. 
4 ) p. 18. Kun i ganske enkelte Tilfælde udvikles de tre oprinde¬ 
ligste yderste Spidser paa Ovcrkjæbekindtænderne videre: den mellemste 
af dem deler sig i to, f. Ex. bos Perameles, Mygale ; bos nogle af de 
højeste Hovdyr kunne de igjen optages og uddannes videre som ikke 
uvæsenlige Bestanddele af Kronen. 
Hos mange Dyr, der belt eller næsten belt have mistet de tre op¬ 
rindelige yderste Spidser paa de bageste Overkjæbetænder (f. Ex. bos Sus, 
Ursus, Lemur), kan det se ud, som om disse Tænders yderste Spidser 
svarede til Hovedspidserne (de oprindelige Spidser) paa de forreste; saa- 
ledes bar man ogsaa altid opfattet Forholdet. Men derved er man gaaet 
lielt glip af den klare Overensstemmelse 1) mellem de femspidsede øvre 
og nedre Kindtænder bos lavere staaende Pattedyr, 2) mellem de forreste 
og bageste Tænder baade i Over- og Underkjæben bos lavere staaende 
Pattedyr og 8) mellem Ovcrkjæbetænderne bos lavere og liojere staaende 
Pattedyr. 
5 ) p. 18. De firspidsedo Over- og Underkjæbekindtænder have ellers 
altid været ansete for ensartede. 
Hos nogle uddøde Artiodactyler kan der udenfor den forreste eller 
den bageste af de to indre Spidsor paa de firspidsede Overkjæbekindtænder 
være en mindre Spids, hvorved Kronen viser sig femspidset; disse mindre 
Spidser ere for Størstedelen Levninger af den oprindelige enkelte Hæls 
Rande, tildels Nydannelser (samtidig kunne de oprindeligste tre ydersto 
Spidser ofto spores). Af saadanne „fiinflobigen Molaren“ afleder blandt 
andre Kowalevsky (Palæontographica, Bd. 22, 1876; p. 265—66 og mange 
andre Steder) Artiodactylernes sædvanlige firspidsede øvre Kindtænder. 
Disse „fiinflobige“ øvre Kindtænder maa ikke forvexles med de oprindelige 
femspidsede. (Hos Perissodactyler kan der være en mindre Spids udenfor 
