52 
Pattedyr kan f. Ex. pi komme usædvanlig tidlig frem, naar dpi er van¬ 
treven eller mangler. Hos Thylacinus er der en Tilnærmelse til det sæd¬ 
vanlige (cf. Flower: Pli. Tr. 1867; p. 689), idet de blivende Tænder ogsaa 
for Frembruddet omtrent ligge i Række med p 3. — Det mærkelige ved 
Pungdyrenes Tandskifte er, at én Mælketand kan være veludviklet, skjont 
de øvrige ere forsvundne. Et Forhold, der minder om dette, findes dog 
hos Erinaceus (cf. Tauber: Naturli. Tidsskr., 8 R., Bd. 8, 1872—73; 
p. 245—46). — Det kunde maaske forundre, at Pungdyrene have mistet 
deres Mælketænder helt eller paa lidt nær, altsaa heri staa paa et liojere 
Trin end mange andre Pattedyr, skjont de ellers i det hele ere de lavest 
staaende; men Pungdyrene kunne som bekjendt ogsaa i andre Henseender 
være liojere udviklede end andre Pattedyr, f. Ex. netop i Dannelsen af en 
Pnn c 14 
Hvis det mod al Sandsynlighed skulde vise sig, at de paagjældende 
Tænder hos Pungdyrene ikke, ontogenetisk, have og aldrig, phylogenetisk, 
have haft Forgjængere, vilde de vel svare til Mælketænderne hos andre 
Pattedyr; men det vilde være Mælketænder saaledes udviklede, at de i 
Henseende til deres Former o. s. v. maatte sammenlignes med Tænderne i 
2det Sæt hos andre. Naar Tænderne i 1ste og 2det Sæt ere ensartet ud¬ 
viklede, bliver Forholdet som hos Krybdyrene, hvor man sammenligner 
Tandsæt uden Hensyn til, om der har været Forgjængere eller ikke. 
17 ) p. 22. I mange af Owen’s og andres Afhandlinger angives for 
Myrmecobius § Kindtænder: p § m §. Dette er rimeligvis oprindelig en 
Trykfejl; Giebel (Odontographie, 1855; p. 40) har for længe siden gjort 
opmærksom paa den; men den er dog vandret videre, f Kindtænder af- 
bildes sædvanlig; men af to Expl. i Zool. Mus. har det ene, et gammelt 
Dyr, kun f; det andet, et ungt Dyr, har ligeledes f, men den bageste 
Tand er først i Frembrud, og der er maaske Plads til mere. Det samme 
Expl. afviger iøvrigt fra det sædvanlige i, at 5te øvre Kindtand, ikke 4de, 
er uforholdsmæssig lille; rimeligvis er ikke alene ji3, men ogsaa p 4 brudt 
frem foran dp 3. 
18 ) p. 22. Owen, f. Ex., sammenligner stadig Myrmecobius med 
Jura-Dyrene. 
19 ) p. 22. Dens Lighed med Myreslugere o. s. v. blev strax set af 
Waterhouse, der har givet den Navnet Myrmecobius (Transact. Zool. Soc. 
London, vol. II, 1841; pp. 149—54. — Nat. hist. Mammalia, vol. I, 1846; 
p. 397). 
20 ) p. 23. Tauber 1. c. — Efter Tauber har dp 1 i Overkjæben hos 
Talpa dobbelt Rod og er meget storre end de mellemste øvre Mælkekind¬ 
tænder. Dette synes ikke rimeligt og stemmer ikke med Bate’s Afbild¬ 
ninger. 
21 ) p. 26. Giinther: Proceed. Zool. Soc. London, 1880; p. 22. — 
Kowalevsky: Anthracotli. 1. c.; p. 250; Gelocus; p. 151. 
