54 
mærkelig Maade. Hos en af de Sæler, der fjerne sig længst fra den al¬ 
mindelige Rovdyrtype, Macrorhinus leoninus , troede han at se en virkelig 
Tilnærmelse til Hvalerne „in some points in the structure of the skuil, 
in the simple character of the teeth (kegleformede med enkelt Rod), and 
in the absence or rudimentary condition of the claws“; — — — „and 
hence an examination of its milk-teeth would be of great interest“ (1. c. 
p. 271). Dens blivende Tandsæt er if c\ p\m\; i Overensstemmelse med 
Forholdene hos andre Sæler er dens Mælketandsæt di\ dc\ dpi; Mælke¬ 
tænderne ere ganske smaa og vantrevne, endnu mindre end hos de fleste 
andre Sæler. „From such a dentition as this to that of the completely 
monophyodont predaceous Cetacean as the grampus ( Orca) is no great 
step“ (ibd.). Orca har baade i Over- og Underkjæben omtrent 12 Tænder, 
ingen i Mellemkjæbebenet*. — Hvorledes saa Kindtændernes store Tal 
hos Orca forklares, eller hvor der saa imellem Sæler og Hvaler bliver 
Plads for Zeuglodon med i\ c\p-\-ml, savtakkede Kindtænder med 
dobbelt Rod og veludviklede Mælketænder, er ikke godt at se. Ellers er 
det netop Tændernes Form hos Zeuglodon , der har fremkaldt Tanken om 
Sælers og Hvalers Slægtskab. — Senere har Flower (On the Elephant 
Seal; Proceed. Zool. Soc. London, 1881; p. 158) opgivet at tro paa Hva¬ 
lernes Nedstamning fra Sælerne, af en underlig Grund: „The Seals appear 
to me so distinctly an offshoot of the terrestrial Carnivora, that any 
consanguinity between them and the Cetacea must be excessively remote“; 
han anser ganske rigtig Lighederne med Hvalerne for „purely analogical 
and adaptive to existence under similar external conditions“ (1. c. p. 159), 
men vedbliver dog at forklare Hvalernes Tandsæt fra Sælernes (1. c. 
p. 155). 
I Virkeligheden er en Overgang fra Sæler til Hvaler en Umulighed. 
Sæler og Hvaler ere uddannede i helt modsatte Retninger. — Hos Hva¬ 
lerne er det Halen, der er udviklet til et stærkt Svommeredskab; Bag¬ 
lemmerne ere forsvundne. Hos Sælerne er Halen indskrænket til en for¬ 
holdsvis kort Stump, Bagfødderne udviklede til store Svømmefødder; Bag¬ 
lemmerne vise ikke hos nogen Sæl Tegn til at vantrives. — Hos Hvalerne 
indskrænkes Næsehulen til en simpel Luft-Gjennemgang; Næselabyrinthen 
forsvinder. Hos Sælerne faar Næselabyrinthen, i det mindste concha in- 
ferior , en usædvanlig Storrelse. — Hos Hvalerne blive Ojnene smaa; 
Rummet imellem dem optages af Næsegangen og faar en meget stor 
Brede. Hos Sælerne blive Ojnene usædvanlig store; Rummet imellem dem 
trykkes smalt (hvad enten der er Ben-Tag over Ojet, eller ikke). — Hos 
Hvalerne faa Kjæberne en usædvanlig Længde; hos Sælerne blive de 
korte. — Hos Hvalerne bliver Mellemkjæbebenet meget stort; hos Sælerne 
svagt; o. s. v. — Desuden synes Hvalerne i nogle Henseender at staa 
lavere end baade Sæler og andre Rovdyr, f. Ex. i, at Trommebenet ikke 
slutter tæt til os petrosum. 
Hvis der er noget Slægtskab mellem Sæler og Hvaler, hvad der er 
yderst tvivlsomt — man har ikke paavist nogetsomhelst andet end Tæn¬ 
dernes Form, hvori Zeuglodon kunde minde særlig om Sæler eller noget 
andet Rovdyr — kan det i det hojeste bestaa i, at Hvalerne ere afledede 
