105 
lige saa betydende Slægtsmærke i Papillernes colossale 
Storrelse, i hvilken Henseende Phyllodesmierne endog over- 
gaae Tergipeder og Galviner, saavelsom i Papillernes paafal¬ 
dende udprægede flade Form. 
Den af Ehrenberg angivne Mangel af Kjæber*) vilde dog 
især have afgivet en udmærket generisk Charakteer, da Kjæbcr 
— naar Hermavincrne (Hermaea, Stiliger, Alderia) undtages — 
maaskee neppe nogensinde**) mangle indenfor Aeolidiernes Gruppe; 
men denne Angivelse beroer — som det af den nedenfor føl¬ 
gende Undersogelse vil fremgaae — paa en F'eiltagelse. Deri¬ 
mod afgive Kjæberne et positivt Slægtsmærke hos denne Form, 
hvor de vise en meget stærk og eiendommelig Udvikling af Tyg¬ 
gefortsættelsen, saalcdes som den hidtil ikke er bekjendt hos 
nogen anden Aeolidie. Den T u n ge b e væ b n i n g e n af Ehren¬ 
berg tillagte eiendornmelige Charakteer, den dobbelte Række Tand¬ 
plader, hvorved Slægten ligeledes afveg fra alle bekjendte Aeo- 
lidiader, er ogsaa aldeles urigtig. Skjondt Phyllodesmierne i denne 
Henseende nærmest slutte sig til de mere typiske Aeolidiader, 
Hos Tritoniader (med Undtagelse af Thetys-Slægten) og Aeolidiader 
sees Kjæberne udviklede i en hos Gaslraeopoderne i det Hele usæd¬ 
vanligt stærk Grad; hos Doriderne forefindes derimod enten aldeles 
ingen egenlige Kjæber ell er (som hos Polycerinerne) et Par smaa, 
eller som hos flere ægte Dorider en lille Underkjæbe, eller som hos 
Aegires en Overkjæbe. 
Ifolge Souleyet (voy. de la Bonite. Zool. H. p. 444) skulde Calliopaea- 
Slæghsn mangle Kjæber ligesaavelsom Doto (,,Tergipes“.) I Alder & 
Hancock’s Undersogelse af denne sidste Form (Wongr. part H. (1845) 
fam. 3. pi. 4) kommer den samme Angivelse igjen. Hos Doto (coronata 
Gm.) har jeg imidlertid kunnet overbevise mig om Tilstedeværelsen 
af vel udviklede Kjæber, som rigtignok let oversees, og jeg kan ikke 
fornegte en stærk Tvivl paa Angivelsens Rigtighed ogsaa for Calli- 
opaeernes Vedkommende. De engelske F'orfatteres Angivelser om Ra¬ 
spebygningen (1. c. pi. 4. f. 4, 5, 6; part vjj. (1855) pi. 47 supplem. f. 
3.) hosDoto ere ligesaa feilagtige; der findes ingen enkelt iMiddeltand, 
men — som det kunde ventes efter Slægtens andre Overeensstemmel- 
ser med Dendronotiderne — netop som hos de sidste et betydeligt An¬ 
tal Sidetænder paa hver Side af Mellemtanden. 
