120 
danne Planter, som pleie at voxe i Mængde ved Sobredderne, 
meget sparsomt, og de egentlige Vandplanter, saasom Potameer 
og Myriophyller, laae i Reglen enten fortorrede paa deres Voxe- 
steder eller fristede en forkuet Tilværelse paa en Vandstand, der 
aabenbar var dem for lav. 
En af Tortens Fdiger var Beboernes Ængstelse, om ikke^ 
just for Fodermangel, saa dog for Foderknaphed; en meget uhel¬ 
dig Omstændighed for det Lidet, der var kommen frem i Begyn¬ 
delsen af Sommeren ved Gjerder, Veikanter og Søbredder, hvil¬ 
ket blev anviist Smaakreaturet, som Faar og Gjæs, til Underhold. 
Saaledes blev der kun Lidet levnet til Botanikeren paa de Ste¬ 
der, hvor han nu og for Eftertiden vel kun tor vente at gjdre 
sine Indsamlinger. Afgræsningen var fuldstændigst ved Bredderne 
af Wittensd forst paa Sommeren og paa List, hvor den især 
var drevet saa vidt, at jeg kun gjenfandt meget Lidet af det, jeg 
havde seet der under et tidligere Besog. 
Det Strdg, jeg har undersøgt mellem Rendsborg, Slien og 
Ekernforde, udgjor Amtet Hutten med den ringe Deel af Got- 
torp Amt, som omfatter Skovene og Engene om den indre Vig 
af Slien fra Klensby-Noer til Luisenlund og fremdeles den Deel 
af Landskabet Diinischwoold, som ligger mellem Schirnau, Sehe- 
sted og Haby Aa. 
Fra Rendsborg udbreder delte Strdg sig mod Vest og Nord¬ 
vest som en viid Slette, saaledes at den, i Flodtiden omtrent er 
i Niveau med den uden Sluser seilbare Under-Eider; mod Ost 
derimod hæver Terrainet sig jævnt, og Over-Eideren kommer der¬ 
ved til at flyde mellem temmelig hdie Bakker lige til Rendsborg. 
Denne jævne Hævning fra Vest til Ost strækker sig omtrent en 
Miil mod Nordj men her forandrer Landskabet sig pludseligt, 
idet det hæver sig til et Bakkestrøg af Rullesteenssand, der ved 
smaa Tværdale er deelt i de duvensteder, aschepeler og hiitte- 
ner Bakker; det gaaer mod Nordvest over i Bakkepartierne ved 
Dannevirke og ved Slien; det hoieste Punkt angives til 346' og 
kaldes paa Kortene Kohlschalenberg. 
