177 
Haleskjoldet hos Æ. Strornii^ men har 2 meget stærkere, afrundede 
Længdekdle, som divergere lidt bagtil, hvor de ende med 2 fremtræ¬ 
dende Spidser eller Tænder; mellem dem er der endnu en tredie 
svagere Kjdl, der ogsaa ender med en Tand, men denne Tand 
er mindre end de to Sidetænder. Skjoldets Bagrand — hvis 
Brede ikke er V.i af dets Forrands — er allsaa tretandet; dets 
Siderande ere temmelig stærkt udbuede paa Midten; paa hver 
Side af Kjolene og mellem dem er Haleskjoldet stærkt fordybet; 
dets Rande ere idvrigt skarpe og uden Takker. Det sidste 
Par H a 1 e fd d d e r er kort og bredt; naar det spiles ud til Siden, 
falde Foddernes Endepunkter nogenlunde i Linie med Haleskjoldets 
Spidser, men naar del foldes ind, naae de dem ikke; det ydre 
Blad er lancetdannet, afrundet og mere end doppell saa langt som 
bredt, det indre bredt trekantet med afrundede Hjorner, begge 
fint takkede og haarede som hos de andre Arter; Grundleddels 
Forlængelse er næsten lige saa lang som den lilstddende Side 
af det indre Blad. 
Museets Exemplar er 32™"’ langt og 12™™ bredt paa del 
bredeste Sted. 
Æga (Åcheriisia?) rotuiidicaiida Lilljeborg. 
Hovedet danner en nogenlunde bred Trekant med afrun¬ 
dede Hjorner og buet Grundlinie; dets sldrre Deel oplages af 
O in ene, der ere sammensatte af forholdsvis stdrre og færre (c. 
150) Afdelinger end hos de andre Æ^a-Arter; udadtil be- 
grændses de af en stærk Bue, indadtil af 2 under en stump 
Vinkel sammenstodende rette Linier; kun i denne Vinkelspids 
nærme Oinene sig hinanden saa meget, at de næsten berore 
hinanden. Fortil forlænger Hovedet sig under Form af et 
fladt, trekantet men afrundet liile Stykke, der aldeles dæk¬ 
ker Folernes Udspring. De ovre Fol ere naae lidt ind paa 
den fdrste Kropring og bestaae af 9 Led: det inderste er kort, 
det andet noget længere, det tredie det længste; de dvrige 6 Led 
danne en kort Svdbe; de have alle en noget fladtrykt Form, men 
12 
