195 
gjengiver saaledes: ^jgraa med hvide Længdestriber, Tentaklerne 
hvide med en mdrk Linie langs med hver Side^^, liar sikkert væ¬ 
ret den ægte A. viduata^ som ellers ikke synes at have været gjen- 
kjendt under sit rette Navn af nogen anden ikke-skandinavisk 
Naturforsker end Gosse, hvis Sagarlia viduata*) sikkert er 
denne Art.**) 
*) Om den af K allike i „Beitråge zur Fauna Norwegens" beskrevne A. 
viduata bærer dette Navn med Bette, forekommer mig uvist. Gosses 
Diagnose „Tentaklerne meget udstrækkelige og meget boielige, med 
utydelige Farveringe, men med en uafbrudt mork Linie langs ned med 
hver Side“ synes ikke at efterlade nogen Tvivl om Bestemmelsens Rig¬ 
tighed. 
Derimod synes denne Art ofte at være bleven beskreven og afbildet 
under andre Navne. Jeg skal kortelig gjennemgaae de Nominal - Arter, 
som jeg er mere eller mindre tilboielig til at inddrage under/I. mrfwatrt’s 
Synonymi. 
1. A, undala O. F. Miill. Zool. Dan. fase. II. p. 30 tab. 63 f. 4-5. 
Beskrivelsen synes godt at kunne passe paa den foreliggende F'orm, uag¬ 
tet det kan synes paafaldende, at Muller ikke skulde være bleven sig 
dens Identitet med A. viduata bevidst. Ingen Zoolog har senere, saa- 
vidt mig bekjendt, kunnet gjenfinde A. undala som en fra A. viduala 
forskjellig Art. 
2. A. candida O. F. Miill. zool. dan. prodr. no. 2798 „rugosa, 
rima aperturæ undulata“ er et meget mystisk Dyr. Abildgaard 
fandt mellem Mullers Efterladenskaber den i Zool. Dan. t.l15 optagne 
Tavle, der forestiller en hvid Aktinie med megen Evne til at forandre 
sin Form og med en, som det synes, dobbelt Række af lange, tynde, 
traadfine Fangearme. Nogen Vished for at det var Mullers A. candida 
havde Abildgaard aldeles ikke; han citerer endog prodr. Zool. 
Dan. med Tvivl, gav den i Texten en Charakteristik saa godt han fur- 
maaede efter de foreliggendeTegninger, meddelte, at han har seet denne 
Art levende, tagen i Øresundet, og tilfdiede som sin Formening, at de 
Randknuder, som seesiFig. 1 ved Fangearmenes Grund, vel ikke var an¬ 
det end indtrukne Fangarme, hvilket vistnok ogsaa er den rimeligste 
Forklaring. De gave imidlertid Anledning til, at Ehrenberg gjorde 
den til en Ectacmæa, hvorimod Milne Edwards i dem seer en Krands 
af „tubes calicinaux“ eller „bourses chromatophores“, som af Tegneren 
skulde være anbragt urigtigt indenfor istedenfor udenfor Tentakelkrand- 
sen. Denne Tolkning er vistnok aldeles grundlos. Hvis den omhand¬ 
lede Tavle i Zool. Dan. ikke forestiller den hvide Varietet af A. vi- 
duata, er den at henfore til „species dubiæ“. 
3. A. rufa Mull. prodr. zool. dan. „rugosa, foramine rosaceo, cir- 
ris pallidis“ og Zool. Dan. p. 23 (med samme Diagnose) tab. 23 f. 1—3. 
Hvorfor denne Form baade af Milne Edwards og Gosse henfores til 
13 ^^ 
