199 
Overhudsdækket. Dertil kommer, at Peachierne {Sipfionactinia 
Kor. Dan.) kun have et ringere Antal (l'i) Tentakler, men derimod 
en eiendommelig Udvikling af Læberne, som jeg ikke har iagtta¬ 
get, og endelig at deres Pore beskrives som lille, medens den 
her aabenhart er stor. Det er derfor uden Tvivl en Art af Slæg¬ 
ten Ilyanthus og muligvis selve /. scoticus Forbes. 
7. Cerianthus vermicularis (Forb.)? 
En tredie fritlevende Aktiniade, funden paa samme ^ted som 
de foregaaende, havde et cylindrisk, langstrakt, bagtil noget bre¬ 
dere, altsaa næsten kolledannet Legeme. Dets Længde var 18™'” 
fra Bagenden til Grunden af Tentaklerne, dets Tvermaal S*”™, 
men det tiltog i Brede mod Bagenden og blev der o”®™ bredt; 
Bagenden var tillige noget sammentrykt og endte afrundet med 
en lille fremstaaende Spids, i hvilken jeg ved at betragte Dyret 
under Mikroskopet har fundet en meget fin Pore. Legemets 
glatte, tynde, mdrkebrune, kun i Bagenden lyse Hud var dækket 
af et tykt graaligt Overhudslag, der viste nogle uregelmæssige 
Bynker paa langs og paa tvers, men blev tyndere op mod Fange- 
armene, af hvis Overhud det synes at udgjdre en Fortsættelse. 
Fangearmene vare c. 6™™ lange, tynde, spidse, talrige (30—40) 
og ordnede i en doppelt Rad ; af Farve vare de lysere end Krop¬ 
pen, men viste tillige Spor til morkere og lysere Ringe. Inden¬ 
for og nedenfor denne ydre Tentakelkrands, adskilt fra den ved 
et ikke ubetydeligt Mellemrum, fandtes endnu umiddelbart om- 
kring Munden en Krands af meget kortere og finere Labialten- 
takler. 
Jeg har kun seet 2 Exemplarer af denne Art, og det ene 
var endda kun et Fragment, bestaaende af Forkroppen og Ten¬ 
taklerne. Saalænge jeg kun kjendte Slægten Cerianthus af deti 
middelhavske Art (C. memhranaceus Gmel. der i habituel Henseende 
J. Haime i Annales des Sciences, Zool. 4iéme séiie t. 1 p. 431 t. 7 og 8. 
Universitetsmuseet besidder adskillige Exemplarer af denne Art fra Triest, 
indsamlede af Prof. Steenstiup. 
