252 
de forskjellige Former nogenlunde holde Skridt med hinanden i 
He nseende til Tiden, da det forste Tandsæt forsvinder, og hvor¬ 
vidt Formlen for dette Tandsæt er nogenlunde ens for dem alle, 
o. s. fr., derom vide vi endnu saagodtsom intet. Skulde vi slutte 
fra de faa hidtil bekjendtgjorte Iagttagelser, maatte man snarest 
antage en storre Uoverensstemmelse at herske i disse Henseender; 
men det maa herved ikke forglemmes, at Tandskiftet delvis kunde 
have fundet Sted, endog uden at efterlade sig noget Spor, hos 
de Individer, hvis Undersøgelse havde frembudt det ringere Antal af 
Mælketænder, og at en Uoverensstemmelse for en Del kunde have 
sin Grund heri. Iagttagelser over disse Forhold hore derfor til 
dem, til hvilke Videnskaben har en fdlelig Trang, og navnlig 
naar de angaae Tandskiftet hos de egentlige Sæler (Phoca), da 
der for disses V^edkommende neppe findes nogen Fremstilling af 
det forste Tandsæt, medens Luffesælernes (Otaria) Mælketands¬ 
forhold gjentagne Gange har været iagttaget. 
Som et Bidrag til dette Savns Afhjælpning skulle derfor de 
følgende Bemærkninger tjene, idet de ville skildre Mællietandsættet 
hos Remmesælen efter Hovedet af en Unge, i hvilken det endnu 
synes at være fuldstændigt tilstæde ved Siden af det senere Tand¬ 
sæt, og hermed sammenligne de tilsvarende Tandsæt hos Unger 
af Svartsiden og Fjordsælen paa omtrent samme Udviklingstrin. 
Alderen af det Dyr, hvorfra Hovedet af Remmesælen hidrø¬ 
rer, kan jeg ikke bestemt angive; men hvis dette ikke er af en 
allerede fddt Unge, er det dog under alle Omstændigheder af en 
Unge, der neppe kan være mange Dage fra Fodselen. Det er for 
flere Aar siden udtaget af et slet udstoppet Skind, som i læn¬ 
gere Tid havde været i Museet og som upaatvivlelig var fra 
Grønland. 
Paa den hdire Side saavel af Underkjæben som Overkjæben 
har jeg ved Borttagning af Tandkjod og Benmasse blottet baade 
Mælketænderne og de derunder eller derover liggende blivende 
Tænder, saaledes at man let seer det Punkt af Forsvinden og af 
