266 
D. Koenig misit plantam, quam voluit F’risiam dici a Tuo cele- 
berrimo nomine^ sed non potui ex ca novum genus condere, 
cum salis persvasus sim, qvod sit Species genuina Thesii. 
Vix ullus fuit lam ingeniosus et acutus lector plantarum, 
quam D. Kænig, quæso succurras ci luis commendationibus 
ne pereat egregius juvenis meliori forluna dignissimus. 
Pro Sibthorpiæ seminibus reddo inclusa, qvæ serenda in olla, 
locanda in terra prægnante s. ventre eqvino. 
Acta Soc. Danicæ numquam vidi, nec umquam fuere Upsaliæ; 
inqviram num visa sint Ilolmiæ, qvod dubito, cum nullus 
de iis locutus sit; an contineat quidquam in Hisloria na- 
turali 
Ter vale. 
Upsaliæ 1771 Octobr. 26. 
(Altsaa kjendte Linné ikke i Aaret 1771 de dengang udkomne 
10 forsle Bind af det Kjdbenhavnske Videnskabs-Selskabs Skrif¬ 
ter, og om disse end kun indeholde faa nalurhistoriske Afhand¬ 
linger, — tvende afStrom om norske Annelider, Krebsdyr og 
Bloddyr, en af Gunnerus om andre Sddyr , samt en af Rott- 
boll om rare islandske og grønlandske Planter — dog, vel al 
erindre. Afhandlinger, der vilde have en særlig Interesse for L i n n é, 
saa er delte Ubekjendtskab dog et meget talende Vidnesbyrd om 
den Vanskelighed og Langsomhed, hvormed Litteraturen endnu den¬ 
gang udbredtes, og om hvor let man kan tilregne en Forfatter 
som forsætlig Forbigaaen af Andres Undersdgclser hvad der lige¬ 
frem er Uvidenhed om, at saadanne ere anstillede.) 
