274 
sidestillet, temmelig Idst befæstet til Skallen og undertiden bugtet 
(hos V. Tinus T. VI f. 38). Frøhviden er kjddet og indtager næsten 
hele Kjærnen; undertiden har den Indbugtninger, i hvilke Skal¬ 
len folder sig ind (albumen ruminatum, T. Vil f. 35—36). Ki¬ 
men er meget lille og ligger i Toppen af Frøhviden; den er ret 
og har ovale Kimblade og en cylindrisk Kimrod. 
II. 
Jeg gaaer nu over til at undersøge, hvilken Betydning de 
ovenfor paaviste, hidtil oversete Egenheder navnlig i Frugtens 
Bygning, have med Hensyn til den systematiske Opfattelse af 
Slægten Viburnum. Her maa fdrst tages i Betragtning, hvorledes 
denne Slægt nu stiller sig i Forhold til de andre Slægter af 
Caprifoliaceernes Familie, dernæst om det kan bringes i Overeens- 
stemmelse med de almindelig gjældende Principer for Slægternes 
Begrændsning, at henfdre alle Arter til samme Slægt, og endelig, 
hvis en Sondring i flere Slægter ansees for tilraadelig, i hvilket 
Forhold disse da stille sig til de af De Candolle foreslaaede og 
almindelig antagne Sectioner. — Slægten Viburnum henfores af de 
fleste P'orfattere tilligemed Sambucus til en egen Subordo eller 
Subfamilia: Sambuceæ Kunth, for hvilken en hjuldannet Krone, 
siddende Ar og en indadvendt Navlestribe udhæves som de vig¬ 
tigste Charakterer, i Modsætning til den anden Underfamilie: 
Lonicereæ eller Lonicereæ veræ, der har en rordannet Krone, 
traadformig GritTel og udadvendt Navlestribe. Det er imidlertid 
let at see, at disse Charakterer ingenlunde have den Betydning, 
man har tillagt dem. Hvad saaledes Kronen angaaer, da tor 
man neppe gaae videre end at sige, at den ofte er rordannet i 
den sidste af disse Afdelinger og hjuldannet i den fdrste; thi 
baade den tragt- og den klokkedannede Kronform forekommer 
ret hyppig indenfor begge. Heller ikke Griffelen og Arrene af- 
viist, at Froskallens indre Lag forsvinde ved Resorption, idet Kirasæk- 
ken voxer paa deres Bekostning. 
