327 
samme sces (f. 10) smaa rundagtige eller lodret aflange Aab- 
ninger, som dog ere synlige for det ubevæbnede Oie. Mellem 
disse saaes ligesom fortyndede Steder, paa hvilke der ved en 
ganske lav Forstorrelse fandtes fine Aabninger; og endelig op¬ 
dagedes ved stærkere Forstorrelse *endnu mindre, mere eller 
mindre tætstaaende, men i det Hele talrige, runde eller ovale 
Aabninger af mindst 0,01—0,06'”"’ Gjennemsnit, med en fiint- 
tandet Rand, benimod hvilken Traade convergerede, idet de 
krydsede et Lag Kredstraade om selve Aabningen (f. li); Af¬ 
standen mellem disse sidste beldb sig paa de fleste Steder i det 
Hdieste til 0,45—0,56""”. De stdrre Porer vare ofte drevne 
noget frem af en gulig Masse, som skinnede gjennem Aabningerne 
og sammes nærmeste Omfang, undertiden ogsaa ganske som 
hos Aeolidiaderne ragede frem af Aabningerne som stilkede, 
kugleformige Masser (sml. f. 13). Paa lodrette Tværgjennemsnit 
gjennem Rygranden saaes rundagtige Smaahuler svarende til de 
ydre Aabninger og som disse af noget forskjellig Stdrrelse, hvilken 
gik op til c. 0,5""”; de vare let kjendelige ved deres guulladne 
Indhold. Dette Indhold var noget sprddt og lod sig for storste 
Delen let udlage, skjondt Noget altid forblev fastklæbende til 
Hulens Vægge, som syntes at være temmelig glatte. Det bestod 
af Elementarkorn, Kjerner med Kjernelegeme ^), men for aller- 
storste Delen dog af tæt sammentrængte, langstrakte, 0,1—0,25 
— 0,37""” lange, biode og boielige Legemer, som vare noget 
uregelmæssigt bugtede efter hele deres Længde, men yderst i 
Spidsen desuden bdiede og snoede paa forskjellig Maade. I den 
ene Ende vare disse Legemer bredere og mere flade, fra samme 
aftoge de mere eller mindre jævnt i Brede henimod den anden 
Ende, hvor de vare mere trinde og i Spidsen ofte knopformigt 
opsvulmede. De vare af svagt guulladen F’arve eller næsten 
') Tillige fandtes (f. 12*) smalle Baand,som vare stribede paalangs og led¬ 
sagede af snoede Traade, hvilke Elementer ikke syntes at hidiore fra 
Neldesækkens Vægge. 
