s 
334 
efter Referentens Anskuelse, til det Smukkeste og Vi<fti^ste, der i 
lang Tid var leveret i Videnskaben over den kjonslose Formering, og 
han mente, at som de selv betegnede et stort Fremskridt i Indblik¬ 
ket i disse Forhold, saaledes rnaatte de ogsaa uundgaaeligt snart 
frenikalde endnu stbrre. — I Tydningen af Phænomenet mente 
Refer. at man burde gaae videre, end Forfatteren ifblge hans Ord 
synes at indromme, idet det forekom ham, at alle Iagttagelserne 
sammenholdte med Figurerne ligefrem udtalte eller dog pegede hen 
paa, „at ingensomhelst Dele af det ældre Dyr gik som sammen¬ 
sættende Dele over i de nye Dyr, og at der i Virkeligheden kun 
fandt en indre Knopskydning Sted (oftest Tvillingknopper)“. 
d. 29de Marts meddelte Hr. Prof. Dr.y4.;S. Orsled nogle Bidrag til Cycadeer- 
nes Morphologie (trykt i Udtog i Forhandl, ved de skandinaviske 
Naturf. Mode i Kbhvn. 1860). 
d. 20de April. Hr. Prof. Dr. A. S. Orsted meddelte Bidrag til Naaletræernes 
Morphologie (udtogsvis trykt i Forhandl, ved de skandin. Naturf. 
Mode i Kbhn. 1860). 
d. 11. Mai. Hr. Prof. J. Steenstrup foreviste en mærkelig ny Koralslægt af 
Oclaclinierncs Orden {Herophila regia Stp.) og gjennemgik dens i 
Forgreningen og i Polypernes Stilling saa tydelig udtalte Udvik¬ 
lingsgang, hvorefter han sammenstillede Gangen i mange andre 
lavere Dyrs Udvikling med denne Korals. (Smign. Vid. Selsk. Over¬ 
sigt. 1860. S. 121). 
d. 8. Juni. Den i Mai fra Trykken færdige Aargang 1859 af Foreningens 
Videnskabelige Meddelelser fremlagdes til Medlemmerne, hvorefter 
Hr. Prof. Steenstrup fremstillede sin Opfattelse af Forholdet i 
Sf/’o6i7«e;rs Tverdelig og Opfostring af Meduserne, idet han gjennern- 
gik de tidligere, hinanden i mange Punkter modsigende Iagttagelser 
af Dalyell, Sars og Desor, de senere af Reid, Sars og Gegenbaur, 
som væsentligen modstride de Desorshe, og de seneste af Van- 
Beneden, ifolge hvilke endog selve den overste tentakelbærende 
Del af Strobilaen skulde omdanne sig til den overste af de i Sta¬ 
belen staaende unge Meduser. 
Stp. mente nu, for det Forste, at Sidstnævntes Iagttagelse ikke 
beviste en Metamorphose af Ammen til Meduser eller af nogen 
Del af Ammen til en vis Meduse, men vel, at Ammen gaaer tilgrunde 
ved Medusernes Opfostring, og at navnlig den overste Meduse i 
Rækken, ifolge sin Beliggenhed til sin egen Uddannelse ganske 
langsomt forbruger og optager den overste Del af Ammen og 
Tentaklerne, aldeles paa samme Maade, som de saa smukke 
Steinskc Iagttagelser vise, at den ovre Tvillingspire i Stylonychien 
eller Euplotes fortærer eller indsuger sammes ovre Del, den nedre 
sammes nedre Del. 
Naar nu i Reglen efter Tentakelkredsens Forsvinden og ofte og¬ 
saa efter de overste 31edusers Lbsrivning fra den paa Ammens Be¬ 
kostning udviklede Medusestabel en ny Tentakelkreds udvikledes 
ved Stabelens Grund, saa maattc Stp., for det Andet, fastholde, at 
