66' 
\ 
hjembragt af Darwin fra ,,Ascension lsland‘^, hvor den alene 
skal forekomme. Forfatteren har aabenbart paa disse Steder ved 
en lapsus calami skrevet islandicus istedetfor insularis^ det Navn, 
hvormed Waterhouse betegnede denne Form. Vor M. islan¬ 
dicus TMenem harMurray derimod ikke paa sit Register eller In¬ 
dex, men anfdrer den, og ifolge hans Opfattelse ganske rig- 
tigen, under M. Musculus paa sin Synonymic List. S. 360. 
2) Den franske Oversættelse af Eg. Olafsens Reiseværk 
begaaer ogsaa den Feil at den gjengiver Skovmusens ,,hvidagtige^‘ 
Farve ved: „blanche^^ istedetfor bian ch åtre, men den synes 
i det Hele at gjengive den oprindelige Texts Mening ret noi- 
agtig. I den engelske Oversættelse af det afMurray benyttede 
Stykke om Musene er derimod indloben en mig uforklarlig Misfor- 
staaelse. Sætningen hos Eg. O lafsen (s. ovenfor S. 54): 
,,Musene sidde i en Runddeel uden om, saa at deres Hoveder 
stode sammen i Middelpunklen, men Halerne o. s. v.‘^, lyder 
nemlig ifolge Citatet hos Murray S. 268 saaledes: ,,It is also 
curious, that they swim on each side and their faces are oppo- 
site, while their tails serve for rudders.^^ — Pennant og 
Hooker have det dog rigtigen : ,,place themselves round the heap, 
with their heads joined over it and their backs to the water‘‘ 
o. s. V. 
3) I det islandske Sprog synes intet Ord at være opbevaret 
for Lemler eller lignende gravende Smaadyr, ikke engang Ud¬ 
trykkene Sork, Mol eller Mel, eller de Sammensætninger 
deraf, som findes i de andre nordlige Lande. 
Det islandske Navn for Fjeldræven, Canis lagopus ^ er som 
bekjendt Melrakki, hvilket Ord i Islændernes Sprogbevidsthed 
antages sammensat af Rakki o: Hund og Melr o: Sand eller 
Grus, sandet og gruset Land, eller Sandmark, Opholdssteder 
som man visselig ikke kan betegne som meget eiendommelige 
for Fjeldræven. Det er folgelig fra den naturhistoriske Side kun 
lidet sandsynligt, at Navnet er sammensat heraf, men i det is¬ 
landske Idiom er der ialfald ikke længere noget andet Ord, hvoraf 
Navnet kunde udledes, og Udledningen vil fra sproglig Side 
kaldes tilladelig, da den ikke stoder an imod nogen Sprogregel. 
Naar man imidlertid overveier, at Fjeldrævens Navn fra Norge, 
hvor det endnu er gængs, er uforandret gaaet over til Island 
og at der endnu i Norge og Sverrig i mange Sammensætninger 
af Navnene for Studsmus og Lemler, som ofte udgjore en væ¬ 
sentlig Del af Rævens Fode, findes et Led: Moll, Mol eller 
Mel, der synes mig oprindeligen at have betegnet disse under¬ 
jordiske Smaadyr, vilde man maaskee ikke være utilbdielig til at 
antage, at Navnet betdd saa meget som: Rottehund, Musehund. 
Skulde denne Forklaring vise sig rigtig, vilde derved antydes, al 
der paa Island ikke havde været Lemmelagtige Dyr til paa denne 
Oe at vedligeholde Betydningen af Navnet. 
