92 
Solen siliqua L., Jeffr. Brit. Conch. p. 18. 
— — Brown lllustr. t. 13 f. 3. 
var. 1. arcuatus. „Shell usually smaller, more or less curved, 
but equally deep relatively to the breadth^^ Jeffreys Brit. 
Conch. p. 19. 
Solen ensis var. a. Spgl. 1. c. 
Solen ensis Brown 111. t. 13 f. 10. 
„Langfiskur, Solen ensis. Findes især om Foraaret paa 
Sandet ved Sorvaag; de spises^^ (Svabo). ,,Solen ensis, 
Langskjel. Findes staaende i Sandet i Kollefjordsbugten 
og ved Sorvaag. Paa sidste Sted spises den‘^ (Landt 
p. 625). Chemnitz anfdrer, at de storste og bedste Ex- 
emplarer erholdes fra Færoerne. 
Chemnitz angiver Storreisen 4il Tom. og 1 T. 4 L. 
Schroter — — . - 8 — 
Spengler — — - 7|- —. 
Sorvaag (Stp.); „Thorshavn^ 10 Favne, Sand og Steen“ ^ 
Skal af var. 1 (Brockd.; jfr. Jeffr. Brit. Conch.). 
Jeg har optaget Schumachers Benævnelse for denne Form, 
som jeg anseer for en selvstændig Art, da jeg ikke har 
seet tydelige Overgange fra den til den Linneiske 
S. siliqua^ der forekommer i Middelhavet. Jeg har 
sammenlignet en stor Deel Exemplarer, især i Apo- 
theker A. Benzons Samling; men da Tænderne næsten 
altid ere beskadigede, har jeg ikke kunnet overbevise mig 
om de mindre, stærkere krummede Former hore til S. 
ensis L. Det er endog vanskeligt at drage en Grændse mellem 
de rette og krumme Exemplarer. Solen magnus Sch. synes at 
forholde sig til Solen ensis L. som Mya truncata til M. 
arenaria.—At Jeffreys citerer Færoerne som Findested for 
Hovedarten, beroer vistnok udelukkende paa Landt. 
79. Venus (Timoclea) ovata Pennt. 
Sudero, ^ Skal (Stp.), „Havnen ved Thorshavn, 10 Favne, 
Steenbund med lidt Sand“, to halve Skaller (Brockd.). 
