138 
7. Af Kolbens tre Partier opvarmes Staminodierne eller de golde 
Stovdragere mest, Authererne mindre og Frugtknuderne 
næsten slet ikke. Den storste Forskjel mellem Stamino- 
diernes og Antherernes Varme synes at falde efter Hojde- 
punktet den forste Dag, da den er set at være 6 V 2 °. 
Kl. 3—4 om Eftermiddagen er den knap een Grad. 
8 . Den storste Forskjel mellem Luftens og Kolbens Varme 
finder altid Sted • paa den forste Varmeperiodes Højde¬ 
punkt, det vil sige Kl. 6 V 2 —7 om Aftenen; den er iagttaget 
at' kunne blive indtil 18V2° C. Den hojeste Varmegrad, 
hvortil Kolben er naaet, og som jeg har iagttaget, er 39^/2° C. 
9 . Til et givet Klokkeslet er Forskjellen mellem Kolbens og 
Luftens Varme noget nær altid den samme. Sjelden finde 
storre Variationer end 2 —3° Sted. 
10. Anlhererne aabne sig, og Pollen udkastes forst, efterat begge 
Varmeperioder ere forbi, den anden Dags Eftermiddag. 
Disse Iagttagelser og Resultater afvige ikke i noget væsent¬ 
ligt Punkt fra det, man alt tidligere har lært at kjende hos andre 
Planter, og det vilde saaledes egentlig være mindre nødvendigt 
at tage Hensyn til disse; men just fordi de paa den anden Side 
stemme mærkeligt overens med dem i mange Punkter, vil det 
dog være interessant at kaste et kort Blik paa de hidtil iagttagne 
Tilfælde af Varmeudvikling i Blomster og at anstille en Sammen¬ 
ligning. 
Aroideernes Familie var den forste, hos hvilken Varmeudvik¬ 
ling bemærkedes; del var Lamarck, der allerede 1777 opdagede 
den hos Jrum iialicum^ og det er denne Familie, der endnu kan 
opvise det storste Antal af iagttagne Tilfælde, nemlig følgende 14: 
Årum italicurrij maculatum^ Walleri^ Dracunulus og crinitum^ Cala~ 
dium pinnatifidum, Colocasia odora og indica, Homalonema rubra og 
allttj Amorp hop hallus campanulatus ^ Calla æthiopica^ den ovenfor 
nævnte Philodendron og en anden ligeledes om Lagoa Santa voxende 
