147 
samme, man igjen finder nævnte i Artiklen 1867, nemlig en sort, 
lidet bituminos Kalksten med talrige, stærkt calcinerede Muslin¬ 
ger, der dog ere bestemmelige som Juraformationens charakteri- 
stiske Forsteninger, og en Lerjernsten med dels tydelige, dels 
utydelige Stenkjerncr, idet ban i 1867 tilfdjer om den fdr- 
ste : „Niemals*) håbe ich einen jurassischen schwar- 
zen Kalkstein von ahniicher Frische und von diesem Habitus 
wieder angetrofTen“, og om den sidste: „diesen Thoneisenstein 
håbe ich nie wieder*) so kenntlich gefunden.“ Dog tilfojer 
han i 1867: „Vielleicht gehoren hierzu jedoch gewisse 
schwarze, sehr feste Kalksteine*), welche im Ansehen 
vdllig basaltahnlich und von ahniicher Zahigkeit beim Zerschlagen 
erscbeinen.^* og fojer til Sætningen om Lerjernstenen en Formod¬ 
ning om , at nogle forsteningsfri Lerjernstene ligeledes maaske 
kunne være jurassiske. 
Derefter fdiger en Notits om, at de Herrer Schlichting og 
Fack i Kiel slet ikke sjelden („gar nicht selten“) have fundet 
Jurastenarter, og at dette ligeledes er lykkedes Dr. M. selv („und 
auch mir gelang es in derselben Weise“); Tiden, hvorpaa disse 
ere fundne, anføres imidlertid ikke, og det synes i det Hele taget 
saavel efter Indholdet som Omfanget af denne Del af Arliklen i 
Sammenligning med det følgende Afsnit af samme, at Dr. M. 
lægger den stdrste Vægt paa det sidste. 
Dette Afsnit af Artiklen deler sig igjen i to Afdelinger: den 
fdrste. Beskrivelsen af en i 1849 funden Rullesten, der ansaaes 
for et Vidunder („Wunder^), og hvis Ægthed derfor den¬ 
gang betvivledes, og den anden. Beskrivelsen af flere i Aaret 
— 1865 (!) .fundne Rullestene, over hvilke Dr. M. vidtldftig ud¬ 
breder sig, som han har sendt til Berlin til Bestemmelse af 
Beyrich, og som kunne være meget interessante, vel at mærke 
som Tillæg til F.s Iagttagelse i 1863, men ikke tjene som 
*) Udhævet af mig. 
