161 
Ivobrol, og undflyer, stadigt holdende sig i Vandfladen; paa sin 
Flugt soger den altid ud i det aabne Ilav. 
Islænderne frygte „Humpbacken" og flygte med deres 
Uaade, naar de stode paa den; de paastaa, at Hvalen ved¬ 
varende tumler sig i deres F'iskerbaades umiddelbare Nærbed, og 
at hvis de soge at undkomme, bliver Hvalen ved at folge iiaaden, 
idet den holder sig i dens Kjolvand og stadig viser sit opspi¬ 
lede Gab over Vandet, ligesom den vilde opsluge den. At Hvalen 
i et enkelt Tilfælde, idet den kommer en Baad for nær, kan gjdre 
denne Skade, er ikke usandsynligt, men at den ligefrem skulde an¬ 
gribe og forfolge Baadene, er vist neppe rimeligt. Uden Tvivl finde 
Hvalerne rigelig Fode paa de Steder, hvor Islænderne træffe paa 
Torskestimer, og det er sikkert af denne Grund, at de med saa 
stor Forkjærlighed opholde sig i Nærheden af Fiskerbaadene. 
Med Hensyn til Hvalernes Fode er jeg ikke naaet til noget 
sikkert og tilfredsstillende Resultat, da jeg aldrig fik Leilighed 
til at undersoge Mave- eller Tarmindholdet af de dode Hvaler. 
Imidlertid har jeg oftere, naar Skibet var i Nærheden af Hvaler, 
saavel af Balænoptera- som af Me^apfcra-Slægten, der syntes at 
være beskjæftigede med at soge Fode, opfisket talrige Exemplarer 
af et Krebsdyr af Reiefamilien (en Thysanopus) og af et til Ormene 
horende Dyr (en Sagitta-Arl). Om disse Dyr tjene Hvalerne til Fode 
maa forblive uafgjort, men jeg maa dog bemærke, at kun hvor der 
befandt sig Hvaler i Nærheden, har jeg med Drivnæt fanget de 
nævnte Dyr, endskjdndt jeg hyppigt, næsten dagligt, fiskede med 
dette Redskab. Ogsaa Hr. Sysselmand Smith i Seydisfjord har 
fisket lignende Dyr*), medens der opholdt sig en Flok Hvaler i 
Fjorden, der diensynligt sdgte Fode. 
Af Kjendsgjerninger, som kunne tjene til Oplysning om Hva¬ 
lernes Yngle- og Parringstid, kan jeg anfdre, at der i den den 
’) Ogsaa af disse Dyr erholdt jeg af Hr. Sysselmand Smith Exemplarer, 
som hjembragtes og viste sig at være af samme Slægter som de oven¬ 
nævnte. 
ir 
