163 
liaandharpuner, var en Hanhval; den havde en langstrakt og 
smækker Legemsbygning, Rynker under Struben, Brystet og Bugen, 
en forholdsvis lille Rygfinne, og Brystfinnernes Længde i Forhold til 
Totallængden var omtrent som 1 : 8. Den havde saaledes de 
characteristiske Kjendetegn, der tilskrives Slægten fialænoptera-, 
Hvalfangerne kaldte den (feilagtigt) „Sulphurbottom^^, Islænderne* 
gave den Navnet „steypireybr^^. 
Med Hensyn til Hvalens Længde samt ovrige Maalforhold 
henvises til Oversigten over de undersogte Hvalers Størrelses¬ 
forhold i Slutningen af denne Afhandling, hvor de findes angivne 
i danske Tommer under Rubriken A. 
Hvalens Hoved og Ryg vare sortgraa med enkelte uregel- 
mæsigt anbragte lysere Stænk og Pletlter; Kroppens Sider graa- 
sorte, ligeledes med lysere Stænk, og den Deel af Bugen, 
som ligger mellem Halefinnen og Bugrynkerne , ensfarvet 
graa. Paa hele Bugfladen fandtes en Mængde snehvide, 
uregelmæsigt stillede, for det meste linieformede Pletter (Ar). 
Rynkerne under Struben, Brystet og Bugen vare sortgraae; de 
begyndte ved Underkjæbens nederste Rand og naaede i Midt¬ 
linien til en Afstand af c. 20 Tommer fra Penis; til begge Sider 
aftoge Rynkerne i Længde opad, saa at de dverste vare de kor¬ 
teste. Rynkerne kunde ikke altid forfølges som enkelte paa hele 
Strækningen fra Struben til Bugen, tvertimod delte de sig under¬ 
tiden flere Gange. Breden af Rynkerne var fra 2—3 Tommer, 
(de bredeste fandtes midt under Bugen), Dybden fra 1 —IV 2 
Tomme. Hudfarven i Furerne mellem Rynkerne lysgraa, Huden 
selv fint rynket og foldet. 
Brystfinnernes Farve var paa den udvendige Flade sort¬ 
graa med talrige lysere Pletter, paa den indvendige ganske sne¬ 
hvid, med Undtagelse af det foldede Hudparti, som danner Over¬ 
gangen fra Finnen til Kroppens Sider, hvilket var graahvidt. 
Finnernes forreste Rand var but og afrundet , den bageste 
