167 
IL 
Den anden Hval var ligeledes en Han, havde de samme 
ydre Kjendemærker som de tvende forstbeskrevne, horte altsaa 
til Balænoptera-Slægten og kaldtes af Islænderne „steypirey5r“. 
Det var det længste Individ, som jeg har undersogt; de tagne 
Længdemaal af Hvalens enkelte Dele findes opforte i Fortegnelsen 
under Rubriken C. 
Hovedet var hos dette Individ betydelig mindre i Forhold 
til Dyrets Længde end hos de for beskrevne Hvaler. 
> 
Hovedet og Ryggen vare sortgraa med lysere Stænk eller 
Pletter, Kropsiderne graasorte. Under Bugen var Farven 
graa med enkelte, uregelmæsigt anbragte, sortgraa Stænk. 
Rynkerne under Struben, Brystet og Bugen vare sortgraa; 
de enkelte Rynker havde en Brede af 2—3 Tommer, og Furerne 
en Dybde fra 1—2 Tommer. 
Brystfinnernes udvendige Flade var sortgraa med lysere 
Stænk, den indvendige snehvid, op imod Kropsiden paa et lille 
Stykke graahvid. Deres Form var ikke forskjellig fra den, 
der fandtes hos de for beskrevne Hvaler, dog vare de forholds¬ 
vis kortere. Paa venstre 
Fig. 5. 748. 
Brystfinnes bages te Rand 
fandtes tvende Udsnit, det 
ene mindre omtrent midt- 
veis, det andet ved den 
nederste Ende (se Omridset 
Fig. 5). Begge Udsnit viste 
paa deres Kant arlignende 
Striber. Hdire Brystfinnes 
bageste Rand var derimod 
Jiel. 
