169 
stillede Pletter, Rynkerne under Struben, Brystet og Bugen 
sortgraae med uregelmæsigt istroede hvide Pletter. Rynkernes 
Brede var fra 1 — 2 Tommer, de mellemliggende Furers Dybde 
1 Tomme og derunder. 
Rygfinnen sortgraa. 
Halefinnen var saavel paa sin ovre som nedre Flade 
sortgraa. 
Blæsegattet sortgraat, dets Form og Stilling som hos de 
for beskrevne Hvaler, ligesom ogsaa 
Barderne, der vare giindsende sorte. 
Ha ar fandtes intetsteds paa Hvalens Overhud, ei heller 
opdagedes Snyltedyr paa samme; derimod fandtes i Spæklaget 
paa den ene Side en tæt lukket, elliptisk Hulhed af c. IV 2 
Tommes Længde og Vs Tommes Brede, der var fyldt med en 
fedtet, kornet Masse, hvorimellem var indstroet haarde, sten- 
agtige Concrementer. Disse viste sig ved den chemiske Under- 
sogelse fortrinsvis at bestaa af kulsur Kalk; den i Hulheden 
indeholdte organiske Masse var det ikke muligt at tyde med Sik¬ 
kerhed, men sandsynligvis hidrorte den fra et dodt Snyltedyr, 
rimeligvis en Pennella^ hvoraf Exemplarer tidligere ere fundne paa 
Finhvaler. 
IV. 
Ogsaa den fjerde Hval^), der ligeledes fandtes at være en Han, 
havde de for Balænoptera-Slægien characteristiske ydre Kjende- 
mærker; Islænderne benævnede ogsaa den „steipireyhr‘‘. 
*) Overkjæben, Tungebenet samt Atlas af denne Hval ere erhvervede af 
Hr. Professor Reinhardt til Universitetets zoologiske Museum og ville 
blive Gjenstand for en senere Meddelelse fra denne Videnskabsmands 
Side i dette Tidsskrift. 
