78 
190 Mm. langt, ere de omtalte Huller endnu 10 Mm. lange og 5 Mm. 
brede. Paa et andet Hoved af „All. sclerops u — saaledes er det 
i al Fald bestemt — 215 Mm. langt, ere Issehullerne derimod 
reducerede til ubetydelige Spalter af c. 2 Mm. Brede og 4—5 Mm. 
Længde, som om de vare i Færd med at forsvinde; men selv om 
de her ikke ere stort mere udviklede end paa det af d’Alton og 
Burmeister („Der fossile Gavial von Bonn“, tab I hg. 1) afbildede 
Hoved af Caiman palpebrosus (hvor de jo skulde mangle helt), saa 
ere de dog synlige endnu. Dette er de imidlertid ikke paa et kun 
200 Mm. langt Hoved, som Kapt. Hygom i sin Tid har hjemført 
fra Provinsen Sergipe l ); paa den ene Side er der ikke Spor til 
dem; paa den anden Side kunde man maaske søge et allersidste 
Spor til et Isselml i den lidt udvidede eller ligesom en lille Smule 
gabende Sutur mellem de sammenstødende Knogler. Hvorvidt det 
er Eegel eller Undtagelse, at foramina supratemporalia med 
at denne er andet end en nordlig Form af All. latirostris. Jeg har 
ikke noget andet positivt Vidnesbyrd om, at A. sclerops forekommer i 
Minas-Geraes (hvorfra det Lundske Exemplar maa antages at være), 
men St. Hilaire skal have bragt den derfra. (Strauch 1. c. p. 23.) 
U Dette Hoved har givet Anledning til, at A. fissipes (latirostris ) i sin 
Tid af Reinhardt og mig er opført som hjemført fra Maruim (Co- 
tinguiba) ved Kapt. Hygom i vor Afhandling om Brasiliens Padder 
og Øgler („Videnskabelige Meddelelser fra den naturhistoriske For- 
ening“ 1861 S. 146). Kaptejn Hygom havde kun medbragt Hovedet 
og lidt af den vedhængende Halshud, men ikke nok til at afgjøre, om 
det var A. sclerops eller A. latirostris ; da det imidlertid forekom os 
i fysionomisk Henseende at stemme aldeles med de talrige Exemplarer 
af forskjellig Alder af den sidst nævnte Art, som forelaa os, troede vi 
ikke at kunne tage fejl i at henføre det til denne; af A. sclerops forelaa 
os intet passende Exemplar til Sammenligning. Det var først senere, 
da det, efter at hint Hoved var skeletteret, viste sig, at det ved Man¬ 
gelen af fossæ supratemporales afveg fra alle vore Exemplarer af A. la¬ 
tirostris, at der opstod Tvivl om Bestemmelsens Rigtighed, og at den 
Erkjendelse banede sig Vej, at det snarere maatte være at henføre til 
A. sclerops. Den begaaede Fejl, hvis det er en Fejl, har heldigvis 
ingen væsentlig Indflydelse liavt paa Opfattelsen af de omhandlede 
Arters Udbredningsforhold; de forekomme nemlig rimeligvis begge iden 
Egn af Brasilien, om hvis Krybdyrfauna det drejede sig. (Jfr. Strauch: 
Synopsis der gegenwartig lebenden Crocrodiliden, 1. c. p. 20—22). 
