175 
tillige anføres, at denue netop paa Grund af de faa, klare og store 
Celler, hvoraf den bestaar, saa ejendommelige Frugtknude ikke inde¬ 
holder nogen Karstræng. Forneden gaar Frugtknuden jævnt over i 
Blomsterbundens her paa Overfladen temmelig smaacellede Parenkym. 
Da de mange Ovarier staa saa tæt, antage de ved Trykket for neden 
en prismatisk Form. Som ovenfor alt anført besidder Blomsten en 
vigtig Karakter i sin gynobasiske Griffel [Tab. xiv, Fig. 2] ; jeg finder ikke, 
at denne udgaar fra nogen bestemt Side af Ovariet; Griffelen bestaar 
af langstrakte, stærkt plasmafyldte Celler; paa Tværsnit [Tab. xiv, Fig.5] 
viser den en yderst simpel Bygning, hvilket Figuren bedst kan 
illustrere. Der findes intet særlig udpræget Ar; men jeg har to 
Gange fundet Støvkorn hænge fast paa den øverste Griffelende 
[Tab. xiv, Fig.4]; de vare indfaldne og øjensynlig udtømte og havde en 
fint punkteret Exine; jeg antager, at det var Sciaphila-Fo\\en, men 
bevise det kan jeg ikke. 
Hele Hulheden inden i Ovariet udfvldes af ét, forholdsvis stort 
%J S 
Æg [Tab. xiv, Fig. 6]. Dette er opret og anatropt. De to eneste 
Blomster, som kunde anvendes til Studiet af dette Organ, vare lige 
vidt fremskredne i deres Udvikling: deres Æg vare i dem begge 
befrugtede og Endospermdannelsen begyndt. Om Æggets Udvikling 
kan jeg af Mangel paa Materiale intet meddele; om dets Bygning 
har jeg kunnet iagttage følgende. 
Kærnen [xiv, 6 ; n] bestaar paa Grund af Kimsækkens stærke Ud¬ 
vikling i det færdige Stadium kun af ét Lag meget tyndvæggede, 
protoplasmarige og kærneførende Celler; i Æggets nedadvendte 
Mikropylende strække disse Celler sig ud af Aabningen i Integumentet 
[xiv, 6; m]. Støvrøret maa altsaa bane sig Vej igennem den øverste 
Del af Ægkærnen for at naa Ægcellen (,,Kimblæren“). 
Der findes kun ét Integument [xiv, e, e; 7, ie]; det bestaar af to 
Cellelag, hvoraf det yderste er sammensat af overordenlig tynd¬ 
væggede, langstrakte, lave Celler, medens det inderste Lag er op¬ 
bygget af store klare Celler med store Cellekærner og kraftigere 
Vægge. I Kalaza- og Mikropyleregionen ere disse Celler stærkt 
forlængede vinkelret paa Æggets Længdeaxe; her have de stærkt 
