176 
udadhvælvede Vægge ind imod det Mikropyle udfyldende Kærnevæv, 
og jeg liar Grund til at antage, at disse Celler efter Befrugtningen 
voxe betydelig til og derved klemme Kærnens øverste, tapformede 
Del sammen og saaledes lukke Ægget (eller Frøet) forneden. Vel have 
de Stadier, jeg har haft for mig, været omtrent paa samme Alders¬ 
trin, men nogen Differens har der dog været imellem dem; jo mere 
Endosperm- og Kimudviklingen nemlig har været fremskreden i sin 
første Ungdom, desto stærkere vare disse Integumentceller tvær¬ 
strakte, desto rigere paa Stivelsekorn (et af de faa Steder, hvor jeg 
har truffet dette Stof i Planten) og Plasma vare de, og desto mere 
var Vævet i Mikropyle kanalen komprimeret, ofte næsten til Ukende¬ 
lighed. 
Kimsækken er meget stor [xiv, 6; se], og dens vægstillede Plasma 
viser alt tidlig efter Befrugtningen flere store Kærner. Anti¬ 
poderne [a] ligge nederst i en smal, halsformet Forlængelse af Kim¬ 
sækken ind i Kalazaegnen. 
Ægcellens første Delinger ere fremstillede i Figurerne 8—12, 
tab. XIV. Samtidig hermed grundlægges Endospermen ved Celle- 
kærnedelinger, som samtidig og med typisk Regelmæssighed finder 
Sted efter det fra saa mange andre Planter bekendte Skema; den 
nydannede Frøhvide indeholder kugleformede, mindre Stivelsekorn, 
men om disse senere opløses, kan jeg ikke sige; Frøene angives at 
være olieholdige. Paa Grund af den store Kimsæk og det klare 
Væv, hvoraf det er let at faa Snit, maa Sciaphila-Ægget særlig ud¬ 
mærke sig til Studium af Kærnedelinger og Kimudvikling, og jeg 
maa kun beklage, ikke at have haft flere end to Blomster, oven i 
Købet omtrent af samme Alder, til Raadighed. 
Det vil af Ovenstaaende være klart, at Ægget er anderledes 
bygget end hos Burmanniaceerne 1 ). Men et Lighedspunkt er der 
dog: der findes en Endosperm, hvilket var et Stridsspørgsmaal for 
tidligere Undersøgere af Triuridacéfrøene; det er udenfor al Tvivl, at 
G Cfr. Jo li o av: 1. c., tab. XVIII, fig. 33 — 42; Treub: Ann. du jardin de 
Buitenzorg, vol. III. tab. XVIII. 
