181 
Det var ved at studere sine indsamlede dræbte Stener, at Tilion 
var bleven opmærksom paa dette „corps jaunåtre et translucide qui 
sortait de la boucbe de plusieurs individus morts depuis quelques 
jours“ (1. c. p. 153), men han opdagede dog snart, at ikke blot Gyl¬ 
lenhal i anden Del af Insecta Svecica descripta, 1810, men ogsaa 
allerede Olivier i hans Entomologie, Coléoptéres Tom. III, Nr. 44, 
pg. 6, 1795, havde kjendt dette Forhold; ja Olivier havde endogsaa 
benævnt en ny Art Pæderus proboscideus x ) for at minde om dette 
Forhold, som af ham altsaa maa være opfattet som en snabelagtig 
Forlængelse af Munden. Hvad Olivier iøvrigt har herom, er ikke 
meget, idet det indskrænker sig til Slutnings-Sætningen i hans 
latinske Diagnose: „Labium porreetum longitudine thoracis“, og 
maaske en Antydning i Slægtsbeskrivelsen: „La levre inférieure (d.) 
est plus ou moins avancée“ (1. c. Nr. 44), pg. 1. Paa Figurerne af 
Arten. PI. 1, Fig. 5, a, b, er intet at se paa den forstørrede Figur, 
end sige paa den lille, i naturlig Størrelse holdte Afbildning. 
Gyllenhal føjer nu hertil, 1. c. pg. 476—77: „proboscis exserta 
pallida, capite multo longior, forte partes interiores oris, in agone 
mortis protrusas, continens, quod etiam in pluribus individuis St. 
fuscipedis vidi u . Men begge de to her fremsatte Formodninger, at 
„proboscis u skulde maaske indeholde eller omslutte indvendige 
Munddele, og at dens Fremskydning skulde ske under Dødskampen, 
ere i det højeste kun delvis rigtige, men have dog virket ind paa 
ikke blot Thion men ogsaa Erichson og derved bidraget til at fast- 
slaa den sidstnævnte Forfatters for dette Spørgsmaal saa skæbne¬ 
svangre Opfattelse. 
Ogsaa Audinet Serville og Lepeletier de Saint-Fargeau, 
Encyclopéd. méthod. Ins. X, 2, pg. 482—83, 1825, omtale den frern- 
skydelige Tunge hos Stenus, idet de bruge Udtryk om den som 
„levre membraneuse, tres allongée“. 
0 Gyllenhal havde, Ins. Svec. II, pg. 476, troet at kunne henføre en af 
sine Stenus-Arter til Oliviers Pæd. probosc., men Erichson benægter, 
Kaf. Mark-Brandenb. II, pg. 565, Rigtigheden af denne Henførelse, og 
tildeler derfor Gyllenhals Art et nyt Navn, St. palustris. 
