193 
vedets Bindehud liører med det samme op. Af de lier fremførte 
Omstændigheder fremgaar da, som det synes mig, to Ting, dels at 
Fremskydningen sker eller kan ske ved et Blodtryk, dels at der 
hører en vis Spænding til, for at Blodtrykket skal kunne virke. 
Hvad først Blodtryk som Motor angaar, da bør bemærkes, at 
den spiller en betydelig Rolle ved den kikkertformige Forlængelse 
af mange Insekters Bagkrop, af Eristalis-Larvernes Aanderør o. s. fr., 
og fra mine egne Undersøgelser kan jeg hente et Exempel herpaa 
fra Antennernes Fremskyden hos Tanypus - Larverne x ). Fordres 
der dernæst, at Blodtrykket skal være stærkt, for at Tungen kan 
bringes ud af Hvile og skydes frem, saa forstaar man let, at 
Stenerne ikke til dagligdags skyde Tungen frem, og at man maa 
være temmelig heldig for, ligesom v. Kiesenwetter, at faa dem at 
se i den frie Natur løbende om med fremskudt Tunge. Dog spiller 
vel ogsaa Tungens musculus retractor hos Stenerne en Rolle ved 
Udskydningen, jfr. det følgende. 
Har man paa den angivne Maade faaet Tungen med dens 
Skede helt frem, vil Dyret gjerne, naar man mindsker Trykket, 
trække Tungen noget tilbage ind i Skeden; men paa den anden 
Side trækkes Tungen som oftest kun et Stykke tilbage, og Dyret 
spiller ofte en rum Tid med den, selv om alt Tryk paa Dyret er 
ophørt. Faar det nu sin Frihed, trækkes Tungen ind, hvis den 
ikke allerede er det i Forvejen, og det løber raskt og muntert 
omkring uden tilsyneladende at fejle noget. Griber man dernæst 
Dyret paany, kan man gjentage samme Øvelser med det som første 
Gang. Havde der første Gang fundet noget Brud paa Dyrets 
Yderhud Sted, navnlig som det paastaas ved Hagens Forrand, 
maatte anden Gang ved det stærke Pres Blodet være drevet ud 
gjennem Spalten foran Hagen, og Tungen kunde ikke være skudt 
frem. Tungens Tilbagedragning sker naturligvis ved Muskler, som 
0 Om retractile Antenner hos en Dipter-Larve, Tanypus, Entom. Tidsskr. 
B. 3, pg. 83-86. 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. F’oren 1884 — 86. 
13 
