12 
paa slet Mark, hvorhen de ere bievne bragte af Ravnen, som 
enten har tabt dem deri og ikke vovet at stikke Hovedet ind i 
Hulen for at tage Ægget igjen, eller ogsaa skjult det ligesom den 
gjor ved Alt, hvad den ikke er istand til at fortære. For flere 
Aar tilbage bleve Fuglebjergene paa Kalsiiens nordre Ende al¬ 
deles ddelagte af Ravne, som i store Flokke opholdt sig der, 
saalænge der var noget at rane. For Beboerne var det en be¬ 
tydelig Skade. 
Dens Angreb paa Lunden og dennes Territorium falde ikke 
altid saa heldigt ud; thi [.unden sætter sig til Modværge og 
forsvarer sig altid med Kraft. Er Ravnen da altfor nærgaaende, 
griber Lunden ham med sit stærke Næb i Struben. Ravnen an- 
strænger sig da for at blive det ikke kjærkomne Paahæng qvit, 
men det lykkes ham sjelden, fdrend de begge falde i Soen, hvor 
Lunden er i sit Element, men Ravnen maa bode med Livet for 
sin Dristighed. Jeg har engang været Oievidne til en saadan 
Kamp. De Kæmpende faldt begge paa den under Fuglebjerget 
værende flade Klippe, hvor de i nogen Tid laae bedovede, men 
derefter floi deres Vei. 
Af det foregaaende er det klart, at Ravnen er til stor Skade, 
hvorimod dens Nytte kan regnes for Intet. Den er derfor fredlos 
her paa 0erne i den Grad, at dens Odclæggelse endog er paa¬ 
budt ved Lov. Efter kongeligt Rescript skal, med nogle Und¬ 
tagelser, hver Mandsperson fra 15 til 50 Aar levere eet Ravnenæb 
eller tvende andre Rovfuglenæb aarlig, som efterat de ere indkrævede 
over hele Landet blive vidnesfast opbrændte St. Olaidag (29de 
Juli). Den, der ikke præsterer denne Told (Næbbetold) in natura, 
maa betale en Mulkt af 4 Rbs. 
Ravnen bygger i Februar sin Rede, der bestaaer af torre 
Tangstokke, Lyng, Been m. m., indvendig foret med Mos, Uld, 
Haar og Fjer; den lægger deri i Slutningen af Februar 5 Æg, 
der ere gronne med sortehrune Pletter. Reden benyttes Aar for 
Aar, naar den ikke forstyrres enten ved Naturbegivenheder eller 
af Mennesker. Den findes i de steileste Klipper og Bjerge og 
